ir)3 



Pi/rola mcdid, .'{ ex., e 

 lh'uced<imin\ pulnslre e 

 Scntellarid (/<ilcriciil(il(i e 

 Agrostis cdnina e 



Festucd riihra e 

 > ovinn e 

 lidiuuwuliis /han mula e 



EpifylcMii;» pa i^ianaiiia utgjordes al': 

 Alectoria jubata \ Pannelia oliiHicea 



Cetraria junipcriim y pinaslri » phijsodes 



Evernia priuidslri 

 Parmelia diffusa (nedtill) 

 » fiirfiirdcea 



» sdxdlilis /S snlc(dd 



Usned Ixirbdld j3 hirUi 



Strax S om denna i)roryla bestod mosstäcket endast al" strödda 

 Amblyste(ji(u mellan h vilka »dyn» stod bar eller vallentäck t. Med 

 »bar dy» brukar man oila mena mörka, vegelationslösa Häckar på 

 ylan af en mosse. Uttrycket är vanligen oegentligl så till vida, att 

 del ej är fråga om något slags dy i torfgeologisk bemärkelse, allden- 

 slund S])hd(jmiin-lori\en ligger fullkomligt frisk redan några mm. 

 under det mörka ytlagret. Mossan är emellertid dödad. Förkla- 

 ringen är gifven af Sernander (1910 : III sid. 27): vi ha att göra 

 med en regenerationsföreleelse i .S/;/mr//?«/7i-mossens utveckling, när- 

 mare beslämdt med en alg-hölja (»Algen-Schlenke»). Liknande feno- 

 men och deras betydelse i kärrens ulvecklingsserie ha hittills föga 

 observerats och alls icke studerats. Hur utvecklingen skulle förlöpa, 

 om den hölle sig uteslutande inom kärrserien, kan jag därför icke 

 säga. Men i högmossens omedelbara närhet tycks företeelsen för- 

 medla öfvergången till starrmosse. På de fuktigaste ställena i kärret 

 dödas Ambhjstegid af alger — troligen Cyanophijcéer — och på den bara 

 ytan utvandra Drosera-nvlev — I), intermedid och longifolia — och 

 några andra växter af mindre betydelse {Riccia sp., Utricukiria intermedia) 

 samt slutligen Sphayniim contortiim, först i enstaka individer, sedan i 

 större mängd. Ju närmare man kommer den egentliga slarrmossen, 

 desto tätare bli alglläckarna med Sphagiid. Sa småningom uppträder 

 en och annan individ af Sphagniim obtusum, och snart väller denna, 

 delvis u])pblandad med andra arter, bl. a. Spluignnm angiistifoliiim, 

 som ett löst, svampigt täcke ut öfver det forna Ainblijstegiuni-kuviel, 

 hvarefler starrmossen står färdig. 



Kn vacker variant af (larex //y/da-formationen ståndortsanteckna- 

 des af mig (^19 \'7 08) c. 1 km. S om högmossområdet. Formatio- 

 nen utmärker sig genom sin stora arlfattigdom (^inga andra arter än 



Svensk Botanisk Tidskri/t 1913. 11 



