170 



tufvan hunnil upp i liifdunsmossen. Dessa granar slå nämligen kvar i 

 långa tider såsom torrakar, icke blott i slarrmossen utan älven i 

 den efter denna kommande tufdunsmossen, ifall en sådan formation 

 kommer till utveckling. Hur de se ut under detta skede af sin 

 tillvaro, synes af fotografien fig. 37. Under själfva granen kan på 

 grund af den starka beskuggningen Sphagnum i regel icke växa, ocb 



Fig. 87. Toirakc af gran, .staeude på en i tufdimsnio.ssen begrafd kärrtufva. 



där bildas följaktligen en vattenfylld groj), ett slags »Beschattungs- 

 Schlenke s om man för tufdunsmossen skulle kunna använda samma 

 terminologi som för högmossen (Sp:rnandkh 1910: III sid. 26). 



Ytterst sällan förekomma i kärret ett slags andra tufvor än de 

 hittills omnämnda .S/>/?af//?«m-lufvorna. De synas hafva uppkommit 

 ur Carex ccvspilosa- eller Carex aciita-iuhov, hvilka af en eller annan 



