171 



orsak vidgat ut sig. I en dylik tufva V om Iiöginossen anträffades 

 en niyislack, och del är ingalunda olioligl, all myror medverkat 

 vid densammas bildning. Vid genomgräfning visade det sig, att 

 den på samma säll som .S7;/?a/7/»//n-lufvorna var underlagrad 

 af ell tunnl (högsl 5 cm. mäktigt) myllskikl. I lufdunsmossen Po- 

 lylricliuin-iuhor funnos ofla myrstackar, och myrgangarna genom- 

 sälla ii)land hela lulNan, sä all dennas inre liknar s. k. > myrved >. 

 Liknande fall ha heskrifvils frän norrländska myrar af Holmgren 

 (19U4). 



Tallmossen. 



Som af den växtfysiognomiska kartan synes, förekommer denna 

 växtformalion dels i mossens sydvästra hörn, dels upj)lager den det 

 nordöstra randbällel. Den gamla kanalen tvärs genom högmossen 

 har verkat betydligt störande på formationens utbredning i fältet; 

 dels har det uppkommit en tallmossrand tvärs öfver mossen, dels 

 har formationen öster om kanalen ifråga troligen fått en vidsträck- 

 tare utbredning än hvad den eljes hade haft. Föröfrigt är det svårt 

 all afgöra, om icke den gamla utdikningskanalen i SV rent af för- 

 orsakat tallmossens uppkomst ål delta hall. 



Samhället ifråga erbjuder för öfrigt få variationer. Följande stånd- 

 orlsanteckning (N:o 13) må tjänstgöra som typ. Profytan är belä- 

 gen i norra delen af mossen. Profylans storlek är 10x15 m. Den- 

 samma är något kuperad af stora, risbevuxna tufvor. Trädens epi- 

 fylvegelalion är föga iögonenfallande. 



Bestånd: 



B. Piniis siluestris e 



C. » » t 



D. » t 



E. Empetrum nigriim r 

 Eriophoriim vaginatiim (fertil 



e, eljes ) r 

 Rubiis chaiTKvmorus ^steril) r 

 Callunn unlgaris s 

 Mijrtilliis uliginosa (I — )s 

 Ledlim pnliistre I 



F. Oxycoccus palustris t — s 

 Andromeda polifolia (e — )t 

 Drosera rotiindifolia e 



G. Sphagniim fusciim ^^bildande 



tufvorna) y 

 Sphngniim medium imellan 



tufvorna t 

 Hylocomiiim pnrietinum e 

 Pohjtrichiim jiiniperiniim e 

 Sphwrocephalus palustris e 



