177 



mossen går i allinänhel ej högre än lill V2-ni:s-kurvan. Höljeområ- 

 det sträcker sig från ljung-C/af///?«-mossens gräns ett godt stycke in 

 pa mossens yla lill nagol ofvanför 1 Va-mis-kurvan. Här vidtar moss- 

 liedens V(((/in(iliiin-fAc\cs och regeneralionsområde. 



I sin undersökning ölVer småländska mossar inlåter sig Gustafs- 

 son (1909) på en del frågor rörande högmossarnas arkilektonik. 

 Han kommer därvid lill del resultat, att en mosses form sä små- 

 ningom genom sin utveckling blir något hvälfd, dock plattare än 

 man vanligen är böjd att anse. Genom mina studier såväl i Bä- 

 linge som på andra hall har jag kommit till den slutsatsen, att 

 mossens yta från början kan vara betydligt hvälfd, äfven om den 

 icke, såsom fallet ju är i Hälinge, påverkas af underlaget. Den 

 starkt hvälfda formen bibehålles, så länge vegetationen befinner sig 

 på Ijunghedssladiet (med eller utan böljor). Mossen är ännu jäm- 

 förelsevis torr och den här bildade lorfven af tämligen fast beskaf- 

 fenhet. Då mossen kommer in på det regenerativa stadiet, blir 

 lorfven mera lös och våt. Ytan öfvergår vanligen att bli nästan 

 plan. De centrala delarna af en sådan mosse komma enligt mina 

 iakttagelser att ligga fullkomligt horisontellt, såvida icke särskilda 

 omständigheter tillstöta. De ute i mosshedens ya^z/?a/H7?i-facies 

 (med eller utan Scirpiis ccvspitosus) lefvande Ijungmossepartierna 

 kunna af en eller annan anledning bli något utdragna på längden 

 och orienterade i en viss riktning, såsom fallet är på Skagershults- 

 mossen (von Post 1910 sid. 22). Genom torfvens blöta och lösa 

 beskalTenhet kunna dessa fastare strängar tjäna som ett slags slussar. 

 Därtill kommer den inre byggnaden af den på ytan blöta lorfven: 

 den är öfverallt, på alla nivåer, genomväfd af ett helt nät af dylika 

 i Vaginatiim-lovfxen dränkta Calliinetiim-sirängar. Allt detta kan 

 samverka till att förändra mossens topografi, och den kan sakta 

 slutta mot lägre mark utan utbildning af lägg. Torfven kan 

 dock ibland t. ex. efter långvariga rägn bli särskildt lös, och om 

 laggen ej längre förmår tjänstgöra som damm, är en katastrof ej 

 utesluten: ett genombrott af laggpartiet kan äga rum, och den 

 instängda Vaginatiim-iorhen kan flyta ut öfver kringliggande om- 

 råde (dylika »Moorausbriiche» äro beskrifna af bl. a. Klingk 1892 

 sid. 437 IT.). Denna uppfattning om mossarnas arkilektonik stäm- 

 mer i hufvudsak med Webers (1902 sid. 135 ff.). 



