198 



På Ladtjovagges södra sida stupa Skartatjåkko och Savopakte 

 brant ned mot älfven, och floran i dessa fjälls skugga är mj^cket 

 fattig. Dalens norra sida bildar däremot långsträckta sluttningar, 

 och här ligger på Kebnetjåkkos sydsluttning på en höjd af 682 m.^) 

 Svenska Turistföreningens stora och bekväma hydda, hvilken syn- 

 nerligen väl lämpar sig som uppehållsort för den, som botaniskt 

 vill undersöka dessa trakter. Ofvanför hyddan å Kebnetjåkko blir 

 stigningen starkare och mer eller mindre djupa raviner förekomma 

 i riklig mängd. Än högre upp blir fjället, som fig. 2 visar, mera 



Fig. 2. Ladtjovagge från turisthyddan vid Kebnekaise. I förgrunden till höger 

 Kebnetjåkkos sluttningar. I bakgrunden till vänster Signetjåkko, till höger Rulle- 

 jjj. vare, med toppen höljd i moln, mellan dem Tuolpagorni. 



platåformigt. De af frostvittringen lössprängda blocken ha, tack vare 

 den svaga lutningen, blifvit kvarliggande, och dessa oerhörda massor 

 af block bilda verkliga »blockhaf». Endast här och hvar finnas 

 några små jordfläckar med en artfattig flora, sarskildt bestående af 

 Pedicularis hirsiita och Campanula uniflora. 



') Enligt F. SvENONius i Sv. Geol. Unders., Ser. Ca., N:o 51, s. 39. Skulle denna 

 höjdsiffra visa sig vara felaktig få samtliga höjdsiffror nedan, hvilka relatera sig 

 till observationer med hyddans höjd som utgångspunkt, naturligtvis korrigeras. 



