202 



på 690 m. och de sista trädformiga björkarne på Förbergets syd- 

 sida nå 728 m. samt enstaka till marken tryckta, krypande björk- 

 buskar växa på bergets öfversta del 781 m. ö. h., så upphör björ- 

 ken å dalens sydsida dels omkring 3 km. längre mot öster, dels 

 stiger den där med sina sista utposter, skuggad som den växer under 

 nästan hela dygnet af Skartavardos nordbranter, ej högre än till 

 620 — 630 m. ö. h. I själfva dalen nedanför hyddan omkring 60O 

 m. ö. h. förekommer björken ej alls eller mycket sparsamt. Till en 



Fig. 3. Af vinden påverkad björkskog å Kebnetjåkkos sydsida 690 m. ö. h. I 

 bakgrunden synas Kebnetjåkkos högre delar med talrika raviner. 



del torde detta kunna förklaras genom de våldsamma vårfloderna,, 

 men hufvudorsaken därtill är sannolikt de häftiga vindar, som från 

 norr och nordväst pressas in i den trånga dalen och här som på 

 många andra platser i våra fjäll hänvisa björken till att lefva å 

 dalens mera skyddade sidor. 



Vid Kebnetjåkko träffar man ett stort antal olika typer af björken, 

 uppkomna enbart genom vindens eller snötryckets inverkan eller 

 genom en kombination af dessa båda faktorer. Fig. 3 visar en gles 

 björkskog växande på ganska plan mark. Träden ha, efter allt att 

 döma, genom vindens inverkan dels blifvit mer eller mindre ensidigt 



