221 



tydligt längre. Kalkbladens anlal uppgår nu olla Ull 20 ä 30 

 stycken. De yllre kalkbladen ba dessutom undergått förändring i 

 riktning mot sve|)el)la(l(Mi, de äro olla 

 rikl ocb djupt llikadc i lina, jämn- 

 breda — syllika ilikar af grönvio- 

 lett färg, på utsidan tätt klädda af 

 tämligen långa, hvila bår. De inre 

 kalkbladen äro kronbladslika, jämn- 

 breda, smala, 2 — 4 mm. breda, 

 stundom svagt landade eller flikade 

 i spetsen; deras utsida är rikt hår- 

 klädd, insidan är vackert violell- 

 färgad utan hår. Ståndare ocb pi- 

 stiller är fortfarande normalt utbil- 

 dade. En förändring bar emellertid 

 här träflat äfven svepebladen, hvilka 

 genom klyfning högst betydligt ökat 

 i antal. Det enda till pressning in- 

 samlade exemplaret visade härför- 

 utom den egendomligheten, att en 

 blomma (af 4) fullständigt saknade 

 skaft. Svepeblad ocb bylleblad följa 

 bär omedelbart på hvarandra, hvar- 

 vid de förra nästan omärkligt öfvergå 

 i de senare. — Af typ 4 syntes jäm- 

 förelsevis få exemplar förekomma. 



Typ 5 (fig. 3; exemplaret till vänster) afviker väsentligt från före- 

 gående typer däruti, att ståndarna här alla omvandlats till hylle- 

 bladslika bladorgan. Hyllebladen äro ytterligt talrika, alla mer eller 

 mindre starkt färgade, violetta. De yttre kalkbladen äro dock lik- 

 som hos föregående typ mera svepelika, relativt starkt håriga och 

 särskildt på utsidan mera grönvioletta än de inre kalkbladen. De 

 vid de inre kalkbladens och ståndarnes omvandling framgångna 

 bladen äro alla rent violetta till färgen, smala, oregelbundet, ofta 

 rikt och djupt flikade i fina, jämnbreda till syllika Ilikar. De 

 innersta i hylleblad omvandlade ståndarbladen äro vanligen först 

 upptill mera skiflikt utbredda, llikade i spetsen. Pistillerna äro allt- 

 jämt normalt utbildade. Svepebladen ha äfven här starkt ökat i 

 anlal. De innersta bladen i svepebladssamlingen äro ofta vackert 



Fig. 2. Anemone pratensis : typ 4c. (^, g). 



