236 



trakter har jag ej lyckats finna den därstädes. Från Helsingland 

 är den enligt P. W. Wiström 1. c. känd endast från Hanebo socken, 

 mellan Henistanäs och Kilafors, Voxna^) vid bruket och vid väg 

 till Ofvanäker samt i Järfsö socken, sparsamt vid Ufås. 



I Väslernorrlands län får Thijmus serpyllum plötsligt en helt 

 olika utbredning; den är där en allmän och utpräglad kustväxt, som 

 finnes endast i kuslsocknarna från Njurunda i söder åtminstone till och 

 med Själevad i norr. Enligt E. Collinder 1. c. fmnes den i Medelpad 

 här och där i kustområdet och dess närhet talrik — mängdvis, 

 nämligen på Brämön, i Njurunda, vid Sundsvall^), i Selånger, Sättna, 

 Skön^), Timrå flerst. samt på Alnö^). I 10:de uppl. af Hartmans flora 

 angifves växten i fråga för Nätra^) och Själevads socknar i Ånger- 

 manland; enligt mina egna anteckningar finnes den i följande af 

 detta landskaps kustsocknar: Häggdånger flerst., Säbrå^) flerst., Hemsö, 

 Nora flerst., Nordingrå flerst. samt dessutom enligt C. P. L^estadius 

 på Härnön och enligt R. Fristedt m. fl. i Vibyggerå. 



I l():de uppl. af Hartmans flora uppges denna växt vara fun- 

 nen på Härskar nära Umeå enligt meddelande af G. v. Cedervalu, 

 hvilken uppgift återfinnes i Backmans flora och väl ligger till grund 

 för den uppgiften i ll:te uppl. af Hartmans flora, att Thijmus ser- 

 pyllum skulle vara utbredd från Sk — Vb. Om dessa af mig god- 

 tagna uppgifter skrifver nu emellertid tullförvaltaren Vleugel: »Thy- 

 mus serpyllum är mig veterligen ej anträffad inom detta län ; den ut- 

 breder sig följaktligen ej så långt i norr som till Kvarken; C. P. 

 L^stadius har meddelat mig, att han under sina otaliga exkursioner 

 aldrig anträffat den här. Uppgiften i Backmans flora måste vara 

 oriktig, så mycket mera som den där angifna växtlokalen — Här- 

 skar i Umeå skärgård — ej finnes till.» 



Thymus serpyllum har i Sverige, om man bortser från, att den 

 västerut upphör på gränsen mot Norge, en utbredning, som på ett 

 slående sätt öfverensstämmer med den till sin historia kända utbred- 

 ningen af hasseln. På gränsen mellan Svealand och Norrland upp-, 

 höra dessa båda växter att vara allmänna, men norr därom finnas 

 flera isolerade förekomster, nordligast i Ångermanland. Dessa två 

 växter böra därför enligt all sannolikhet ha en likartad invandrings- 

 historia, d. v. s. de ha båda invandrat till oss från Danmark, där 



^) Exemplar härifrån finnes i Herb. mus. Ups. 



-) Egendomligt nog har Collinder ej funnit Thymus i de mot gränsen till Ånger- 

 manland liggande socknarne Tynderö och Hässjö ; det tyckes sålunda finnas en lucka 

 i artens utbredning i denna trakt. 



