237 



Tliiimus serpijlhim ännu är gnnska nllmän'), och de ha en gång i 

 liden i Sverige galt längre niol norden säsoni alhnänna växter än 

 nu för liden; dä gränsen för deras nalurhga rörekomst sedermera 

 småningom Irängdes mot söder, ha de lyckats hålla sig kvar såsom 

 relikter j)a ett och annat släile norr om den nuvarande naturliga 

 nordgränsen. 



Del säll, hvarpa denna växt hallil sig kvai- såsom en relikt i 

 Västeniorriands län är märkiigl; dels har den på delta läns langa 

 kustslräcka limnit en sa stor Irelnad, alt den där är en af de all- 

 männaste och ymnigaste växterna, och dels har den därjämte där- 

 städes artat sig till en ren kustväxt, som näi)peligen någonstädes 

 går så långt som en eller annan kilometer inåt landet från hafskusten 

 räknadt. Sislnänuula förhallande är så mycket märkligare, som 

 växten söderut, från och med Helsingland i norr till och med Vätö 

 i Roslagen i söder, helt och hållet saknas på Bottniska vikens strän- 

 der. Söder om Vätö framträder den snart äter i kusttrakterna men 

 utan att vara uteslutande bunden vid dem nämligen i Blidö enligt 

 .1. W. Hamnkr 1. c. och torde sedan fortsätta att tinnas längs hela 

 den sydsvenska östkusten; härpå tyder min egen erfarenhet från 

 Södermanland och Blekinge och dess allmänna förekomst, om ock 

 i något egendomliga former, på Öland och Gotland. 



Thijmiis visar stora likheter i sin utbredning älven med Hippo- 

 phac: bada saknas i sydliga Norge, men förekomma som kustväxter 

 norr om Trondhjemsfjorden och på Bottniska vikens strand. Sanno- 

 likhet linnes sålunda för, att det i dessa hänseenden lika förekomst- 

 sättet hos dessa växter har samma förklaringsgrund, nämligen den, 

 som jag anfört för Hippophae: så vidt jag vet, linnes det dock ej 

 något fossilt belägg härför beträlTande Tlujmus. 



Jag har förut uttalat den hyi)otesen, alt Tlujmus skulle ha in- 

 vandrat till Sverige från Finland öfver Kvarken och Åland. Till 

 denna hy])otes förleddes jag däraf, att jag i Herbarium Musei Fen- 

 nici såg, att Thymus, som i östliga Finland är allmän, västerut gar 

 fram dels till mellersta Österbotten, således till närheten af Kvar- 

 ken, och dels till Åland, som ligger nära Roslagen. Som växten 

 i fråga, såsom jag nu vet, emellertid saknas såväl pä Kvarkens 

 öar och kuststräckan söder därom som äfven i de delar af Ros- 

 lagen, som ligga Åland närmast, kan denna hypotes ej upprätt- 

 hållas. 



') Exemplar härifrån finnes i Jlcrb. mus. Ups. 



