286 



ris viilgaris, Limosella aqiiatica, Utriciilaria viilgaris. Flerstädes ha emel- 

 lertid dessa vattensamlingar så småningom uppgrundats och efter hand 

 förändrats till mossar. I dessa småmossar förekomma bland andra Eqiiisetum 

 fliwiatile, Molinia coerulea. Eriophonim poli]slachiiim, latifoliiim och vagina- 

 tum, Scirpus cccspitosus, Rhynchospora alba och fiisca, Carex stellulata och 

 Goodenoiuii, Comarum paliistre, Drosera rotiindifolia, Viola palastris, Hy- 

 drocotyle viilgaris, Peiicedaniim palustre, Corniis succica, Vaccinium Oxycoc- 

 cus, Erica Tetralix, Pedicularis paliistris och silvalica, Pingiiiciila viil- 

 garis, Utriciilaria intermedia och minor. 



Åker- och ruderatfloran är föga olik den å fastlandet. Som emellertid 

 åkerbruket af lätt förklarliga skäl ej kan drifvas i någon större skala och 

 utsäde aldrig tages från annat håll, saknas några å närmaste fastland 

 vanliga åkerogräs, t. ex. Agrosiemma Githago, Galeopsis speciosa, Chrysan- 

 themum segetiim och Centaiirea Cyaniis. Ett anmärkningsvärdt förhål- 

 lande är, att ett flertal växter, som i allmänhet anses vara åker- och 

 ruderatväxter, här förekomma uteslutande å hafsstränderna. Så är fallet 

 med Melandrium album, J^apavcr dnbiiim, Meliloliis officinalis, Coniiim 

 maculatiim, Anagallis arvensis, Cynoglossiim officinale, Galeopsis bifida, 

 Hyoscyamiis niger, Valerianella olitoria, Tanacetum vulgäre, hvarförutom 

 sådana växter som Triliciim repens, Urtica dioica, Fumaria officinalis, 

 Cirsium arvense och Sonchus arvensis synas trifvas minst lika bra på 

 hafsstränder, som å kulturmark. I hvad mån stränderna i allmänhet ha 

 hafsdriften att tacka för sin flora, är ännu outredt, men säkerligen ha de 

 flesta af de ofvannämnda växterna förts till sina respektive växtplatser af 

 hafsströmmarne. 



Frånräknadt tillfälligt anträffade och förvildade utgör antalet inom om- 

 rådet nu kända arter 019. Häri ingå dock 42 Taraxacum- och Hiera- 

 cium-arler. 



I artförteckningen äro de Johanssonska ^ ymnighetsgraderna använda. 

 Tecknet ! efter en lokal betj^der, att jag själf sett växten därstädes samt 

 efter en persons namn, att jag sett herbarieexemplar insamlade af perso- 

 nen i fråga å uppgifven lokal. Nomenklaturen är i enlighet med För- 

 teckning öfver Skandinaviens växter. Lund 1907. 



ARTFÖRTECKNIXG. 



Woodsia ilvensis L.y R. Br. Sälls. Spårs. Knarrholmenl 

 Cystopteris fragilis (L.) Bernh. Täml. sälls. Spårs. Knarrholmen! 

 Räfholmenl, Styrsö (S.), Tornö!, Vargö! 



Dryopteris Filix mas (L.) Schott. Allm. Måttl. 



D. cristata ;L.) A. Gray. Sälls. Spårs. Styrsö S.!'. 



D. spiniilosa (Miill.) O. Kuntze. Allm. Matti. 



*dilatata (Hoffm.) A. Gray. Brännö!, Känsö park! 

 D. Phegopteris (L.) C. Chi'istens. Täml. allm. Måttl. 



^ K. J0HAN.SS0S, Gotlands växttopografi och växtgeografi. 



