326 



Bengt Jönsson. 



* ^10 1849 t ^'3 1911. 



Lunds universitets rektor, professorn 

 i växtanatomi och växtfysiologi Bengt 

 JÖNSSON afled den 8 mars 1911 i en 

 ålder af 61 år. Han var född den 4 

 oktober 1849 i Kattarp, Skåne, där 

 hans fader Jöns Johnsson var en 

 välsituerad hindtbrukare. Efter vid 

 Helsingborgs läroverk aflagd mogen- 

 hetsexamen inskrefs han i september 

 1870 som student vid Lunds universi- 

 tet; från början inriktades studierna på 

 de naturvetenskapliga ämnena, framför 

 allt botanik. Ordinarie professor i detta 

 ämne var vid denna tid J. G. Agardh, 

 hvilken på grund af uppdrag som riks- 

 dagsman m. m. mestadels var för- 

 hindrad att sköta sin befattning. Jöns- 

 sons lärare i botanik blef därför huf- 

 vudsakligen dåvarande adjunkten och 

 botanices demonstratorn F.W. C. Are- 

 SCHOUG, hvilken 1879 utnämndes till 

 Agardhs efterträdare. Under Are- 

 SCHOUGS ledning fullbordade Jönsson sin gradualafhandling, en hufvud- 

 sakligen deskrijjtiv, men äfven under vissa ekologiska synpukter utförd 

 undersökning öfver Proteaceernas bladanatomi. Filosofie kandidatexamen 

 hade JÖNSSON aflagt 1874 och licentiatexamen 1878. Omedelbart efter 

 disputationen den 14 februari 1880 kallades han af Areschoug till docent 

 i botanik. 



Under den tid, som förtlöt mellan licentiatexamen och disputationen 

 fick han tillfälle att såsom Hattramsk stipendiat under ett år vistas i 

 Tyskland. Det Battram.ska resestipendiet är egentligen afsedt för stu- 

 dier i mera praktisk riktning, särskildt med tanke på skogsväsendet, men 

 har, såsom fästadt vid universitetet och blott tillgängligt för skåningar, 

 kommit att få en vidsträcktare användning i den rena botanikens tjänst 

 än ursprungligen afsetts. Bengt Jönsson följde dock donators inten- 

 tioner så till vida, att han använde en del af sin stipendiattid till stu- 

 dier vid forstakademien i Tharandt, där han under ledning af »frökon- 

 trollens fader> Nobbe satte sig in i denna gren af den tillämpade bota- 

 niken. Därifrån öfverflyttade han till Jena, för att hos Strasburger, 

 hvars arbeten öfver befruktning och celldelning gjort ett starkt intryck 

 på Areschoug och hans lärjungar, bli förtrogen med denna nya forsk- 

 ningsriktning. Under Strasburgers ledning påbörjade JÖNSSON ett 



