:v2i 



arbete öfver eiiibryosäckens utveckling, Iivilket han etter sin återkomst 

 till Sveriife iuUbordade. Af JÖNSSONS vetenskapliga arbeten är detta 

 utan tvilvel tlet värdefullaste. Oafsedt att arbetet i tekniskt afseende är 

 en beundransvärd prestation, utfördt som det är medels snitt för hand 

 på alkoholniaterial, innehåller det en mängd viktiga iakttagelser öfver 

 end)ryosäckens utveckling, hvilka vid senare undersökningar alltid visat 

 sig vara riktiga. Sa t. ex. liar L.\(ii:RHKiu"i i sin med alla den moderna 

 teknikens hjälpmedel utförda undersökning öfver Adoxas cytologi kunnat 

 bekräfta Jönssons up])gill, alt embryosäcken hos denna växt direkt ut- 

 vecklar sig ur embryosäckniodercellen utan föregående celldelning. Ktt 

 sådant uppkomstsätt för embryosäcken, hvilket på denna tid var full- 

 komligt obekant, kunde JÖNSSON konstatera äfven hos två andra arter, 

 Piper bländarn och Pepcroniia re ni form is. Tyvärr blef detta arbete, som 

 var affattadt på svenska, föga uppmärksammadt i utlandet. 



Som innehafvare af ett riksstatens resestipendium företog Jönsson år 

 1<S83 en ny studieresa till Tyskland. Denna gäng arbetade han dels i 

 l)K Barvs institut i Strassburg, där han hufvudsakligen ägnade sin upp- 

 märksamhet åt myxomyceterna, dels på Franks växtfysiologiska labora- 

 torium i Berlin, där han påbörjade sina undersökningar öfver rinnande 

 vattens inflytande på tillväxtriktningen hos växter och växtdelar. Om 

 myxomyceterna har Jönsson, ehuru dessa märkvärdiga växter allt fram- 

 gent intresserade honom, ej publicerat något; om sin hos Frank påbör- 

 jade undersökning har han i första bandet af Berichte der Deutschen 

 Hotanischen Gesellschaft ofTentliggjort ett förelöpande meddelande, i hvil- 

 ket en redogörelse lämnas för rheotropismens grunder. Det utförliga 

 arbete, som Jönsson då ställde i utsikt, slutfördes emellertid icke; först 

 12 år senare utkom ett utförligt arbete öfver rheotropismcn hos rötter 

 af hans lärjunge Bkrg. 



Genom ofvannämnda studium hade Bengt Jönsson kommit in i)å 

 ett nytt område af botaniken, nändigen växtfysiologien, hvars förste re- 

 presentant i Sverige han blef. Denna disciplin blef jämte växtanatomien 

 föremålet för hans senare vetenskapliga verksamhet. Bland hans fysiolo- 

 giska skrifter kunna nämnas Inre blödning hos växten, Iakttagelser öfver' 

 ljusets betydelse för fröns groning samt Assimilationsversiiehe bie verschie- 

 denen Meerestiefen. På det växtanatomiska området har JÖNSSON utom 

 de förut nämnda arfjetena öfver embryosäcken och öfver Proteaceernas 

 bladbyggnad, olfentliggjort en rad af arbeten, hvilka vunnit allmänt erkän- 

 nande, däribland om silporatlagringar i de trakeala vedelementen hos 

 fanerogamerna, om Orobanche-aricrnas tjo^klekstillväxt, om bladets ana- 

 tomiska byggnad, om Rhodophyccernas Ijocklekstillväxt, om byggnaden 

 och utvecklingen af thallus hos Desmarestiecrna. Alla dessa arbeten ut- 

 märkas genom noggrannhet och ett troget återgifvande af de faktiska 

 förhållandena. Samma omdöme gäller äfven om Bengt Jönssons sista 

 anatomiska arbete Zur Kenntnis des anatomischen Banes der Wfisten- 

 j)/lan:en, i hvilket särskildt hans upj)täckt af slemkorken är anmärk- 

 ningsvärd. Den skarpa kritik, som Volkens på sin tid underkastade 

 detta arbete, har sin hufvudsakliga grund i det öfverdrifvet teleologiska 

 betraktelsesätt, som där gjort sig gällande. 



