340 



terer ej alltid gå hand i hand nieil den inre mognadens utan bli något 

 efter. Så kan tänkas en skenbar konstans af en form så länge de yttre 

 betingelserna äro de samma. — Man har lagt för stor vikt på vissa 

 karakterer vid uppställandet af arter. De visa sig alltför svaga och 

 variabla. Så är fallet med loberingen hos Eiiastriim- och Micrasterias- 

 arter samt anordningen af knölar (s. k. scrobiculata-former), som kan 

 vara gemensam för flera arter. 



Den 26 mars 1912. 



Docent N. E. Svedelius föredrog om spermatiebildningen hos Delesscria 

 sangninea. 



Fil. lic. G. Samuelsson höll ett föredrag om Z)za/>cnsza-blommans mor- 

 fologi. Föredraganden hade sökt utreda fröämnenas utvecklingshistoria 

 hos Diapcnsia lapponica, framför allt för att se efter, huruvida dessa 

 kunde lämna några bidrag till bedömandet af familjen Diapensiaceces 

 systematiska ställning. Han hade härvid iakttagit några förhållanden, 

 som syntes honom vara af en viss betydelse. Fröämnena voro hetero- 

 tropa (enl. Agardhs terminologi, endospermet bildades genom upprepad 

 celldelning, och fröskalet bestod af ett enda skikt (integumentets yttersta! 

 Häri öfverensstämde Diapcnsia med de hittills undersökta Bicornes-iyperna, 

 men afvek bestämdt från Polemoniacecrna. Undersökningen hade sålunda 

 lämnat ytterligare stöd åt den numera vanliga åsikten, att familjen 

 vore att räkna till Bicornes. 



Den 16 april 1912. 



Fil. stud. C. MalmstrÖxM föredrog om Trapa natans i Sverige. Sär- 

 skildt uppehöll sig föredraganden vid växtens forna utbredning. Själf 

 hade han funnit fossila 7>a/JO-nötter på fyra ställen i Svealand, bland 

 dessa var en fj^ndort i Uppland (Börjesjön i Jumkils socken) den märk- 

 ligaste, såsom utgörande den nordligaste fyndorten i Sverige. Före- 

 draganden ansåg, att människan först spelat en stor roll vid växtens 

 utbredning, men sedan kraftigt bidragit till dess försvinnande. Detta 

 hade tydligen ägt rum i jämförelsevis sen tid. Härvid hade äfven den 

 s. k. klimatförsämringen varit af den största betydelse. 



Den 29 april 1912. 



Professor R. Sernander redogjorde för några reseminnen från Harz. 

 Föredraganden hade särskildt studerat några torfmossar på sluttningarna 

 af Broeken. Af särskildt intresse var, att granlämningar påträffades i 

 lager, som tolkades som subboreala. 



Lektor E. Henning föredrog om några korsningsförsök mellan 2-rads- 

 och 6-radskorn, hvilka han under flera år fullföljt. 



Fil. stud. S. Nordenstam förevisade några märkligare växter från Jön- 

 köpingstrakten, däribland Bidens plalycephaliis och Scirpiis maritimas, 

 bägge funna vid Landsjön. 



