402 



cumbentes; jnniores partes indumentum S. glaucse ostendunt, ramuli 

 seniores subcalvi, virides et interdum rubro-suffusi, rhizoma vero 

 semper corallino-purpurascens. Stipiihe ellipticse, apice recto, longi- 

 tudine pedicelli. Folia a se invicem satis remota, subsessilia, ovata 

 et basi fere cordata, maxime evoluta 8 lin. longa, 6 lin. lata, margine 

 integerrima, seniora subtiis calva et subglaucescentia, obscure v^ 

 non punctata. Amentuni in cjuolibet specimine (surculo?) iinicum, 

 V2— 1-pollicare, laterale, (bracleis 8 — 4 delapsis?) nudum, longe 

 (V2 poll.) pedunculatum. Capsulse tomentosae, sed multo minus quam 

 S. glauca?; squmse amenti glabrata?, margim longe ciliatse. Stylus, 

 brevis, bifidus.» 



Saliv reptans Rupr. förekom ymnigt på samtliga af mig besökta 

 lokaler af Novaja Semlja, dock med aftagande frekvens mot norr. 

 Den uppsöker helst fuktiga, gräsbevuxna lokaler, men träffas äfven 

 på torrare, vegetationsfattigare. Till sin habitus liknar 5. reptans 

 Rupr. bland de skandinaviska helarlerna mest en småväxt och små- 

 bladig S. glauca L., och den synes i dessa trakter i viss mån sub- 

 stituera denna art. 



Salix reptans Rupr. är en variationsrik art, hvilken dessutom i 

 stor utsträckning är hybridbildande. Då härtill kommer, att mig 

 veterligt systematiska undersökningar öfver artens formväxlingar 

 inom skilda vegetationsområden hittills blott i ringa utsträck- 

 ning blifvit utförda, så torde dess begränsning ännu icke kunna 

 slutgiltigt fastslås. Min nuvarande uppfattning af S. reptans Rupr.^ 

 hufvudsakligen bildad med stöd af material från Novaja Semlja, är 

 följande: 



Nedliggande ö — 15 cm. hög buske med till stor del underjor- 

 diska hufvudstammar, från hvilka i stundom nästan kamlik an- 

 ordning åt bada sidor utgå talrika trådlika, oftast raka rötter. Huf- 

 vudstammarne äro grofva med ofta långa, raka, på sidoskott fattiga, 

 från marken uppstigande, gärna rotslående brun-grå-gröna grenar, 

 som äro glatta eller i sina yngre delar fläckvis eller fullständigt be- 

 klädda med långa hår. Knoppfjäll och årsskott än glatta, än glest 

 — tätt hårbeklädda. Stipler saknas vanligen. Bladskaft mycket 

 breda, korta (1 — 3 mm.). Bladskifvan vanligen omvändt äggrund 

 med smal bas och tillbakaböjd spets, till storleken varierande: oftast 

 c:a 22 X 10 mm., sällan ända till 38 x 26 mm. Bladkanten hel- 

 bräddad (hos småbladiga, mindre håriga former vid basen ofta upp 



