408 



serrulatis, utrinque glaberrimis, subtus glaucis; stipulis minimis v. 

 nullis; amentis picecocibus, sessilibus, lanatis, foliis destitutis; bracteis 

 nigris, persistentibus; ovariis sericeis, sessilibus; stylo elongato; 

 stigmatibus brevibus. 



Frutex nanus. Truncus proslratus, ad 20 pollices directione hori- 

 zontali prorepens, ad 6 pollices directione verticali adscendens, radi- 

 cans. Rami adscendentes, glaberrimi, pruina destituti; adultiores 

 fusci; novelli abbreviati, \ix unciales. Folia elliptico-obovata, apice 

 acutiuscula v. obtusa et rotundata, basin versus angustata, undique 

 integerrima v. rarius parce minuteque serrulata, utrinque glaberrima» 

 eciliala, supra viridia, infra glauca, circiter 1 unciam longa, vix V^ 

 unciam lata, brevissime petiolata. Petiolus 1 — 3 lin. longus. Stipulse 

 minimse, petiolo multuplo breviores, v. nullse. Amenta dioica, prseco- 

 cia, dense albo-lanata, sessilia, foliis (bracteis auct.) nullis stipata,. 

 demum cylindracea, 2 — 2V2 uncias longa. Bractese (squama^ auct.) 

 nigrse, dense et longe albo-lanatse, persistentes, ovatse, låna florendi 

 tempore pistilla ?equante. Stamina 2, libera. Ovarium lanceolatum,. 

 sessile, dense sericeo-pubescens; stylus elongatus, integer; stigmata 

 brevia, bifida. Capsula generis, sericeo-pubescens. 



Species hsec S. hoganidensi Trautv. proxima et quadammodc^ 

 affinis est, quse tamen postrema trunco erecto, foliis oblongis, longe 

 acuminatis, stipulis lineari-subulätis satis superque differt. Species 

 reliqucE S. taimyrensi affines {S. arctica, S. myrsinites caetq.) amentis 

 coaetaneis, pedunculis foliatis facillime diagnoscuntur.» 



S. taimyrensis Trautv. anträffades af mig i oblandadt tillstånd 

 endast på två bland de besökta lokalerna, men arten var på dessa 

 tämligen individstark. Den uppsöker vattensjuka ställen, helst gräs- 

 bevuxna, men äfven kala. Den är en krypande buske med brun- 

 glänsande, vidjelika, till marken tryckta grenar och glänsande, fasta 

 blad. Till sin habitus liknar den mest en krypande S. phylicifolia 

 L., hvilken art den inom vissa arktiska områden synes substituera. 

 Dess utomordentligt nära frändskap — jag vågar dock icke säga 

 identitet — med sistnämnda art framgår till fullo ur följande 

 beskrifning af den på Novaja Semlja uppträdande S. taimyrensis 

 Trautv. 



Krypande (5 — 10 cm. hög) buske med grofva underjordiska huf- 

 vudstammar och utefter marken utbredda, något uppstigande, stun- 

 dom rotslående, oftast raka och vidjelikt utdragna, glänsande bruna 

 grenar, hvilka till största delen äro glatta, men vid den basala 



