409 



delen af de skla arens skoll uppbära spridda, nagol höjda här, 

 Knoppljällen i regel glatta. Långa, smala, gärna tätt sågade stipler 

 ses ofta invid större topphlad. Bladskaften 3 — 10 mm. långa. Blad- 

 skifvan fast, oftast smalhasig, omvändt äggrund — hredl lancetllik 

 (18—38x6 — 19 mm.). Bladkanten helhräddad^) eller försedd med 

 en eller ett fåtal (undantagsvis ända till 10 par) ofta hvassa men 

 grunda, oregelbundet fördelade sågtänder, hvilka kunna nå upp öfver 

 skifvans midl. Medelnerven är bred, rak, ofta rodnad, trängande 

 fram ända till bladspetsen; sidonerverna oftast mycket svaga, på 

 undersidan stundom något upphöjda. Bladens öfversida äfven i ungt 

 tillstånd fullständigt hårfri, slät, glänsande mörkgrön. Undersidan 

 blekare grön, ofta starkt glaucescent (hvarvid ådernätet alldeles utplå- 

 nas) eller särskildt mot den gärna rodnande bladspetsen fmpunkterad; 

 bladskaftens och bladskifvornas undersidor uppbära hos yngre blad 

 en gles beklädnad af långa, lina, raka, framåt riktade här, hvilka ofta 

 kamlikt öfverskjuta bladspetsen. Hängena sidoställda utan spår 

 af hängeblad. Hanhängena 18—27 x 8—10 mm.; honhängena 

 20 — 78 X 9 — 20 mm., hvaraf några — 10 mm. komma på hänge- 

 skaftet. Hängefjällen bruna — svarta, tämligen breda, trubbspet- 

 sade, uppbärande långa, raka hår. Yttre nektarier saknas; det inre 

 neklariet vanHgen utdraget, smalt, mot spetsen afsmalnande. Stan- 

 darsträngarne glatta. Kapslarne korlskaftade, spetsade, oftast grå- 

 gråvioletta med en måttligt tät beklädnad af korta, raka hår, hvilka 

 slutligen delvis affalla. Stiftet vanligen mycket långt (ända till 2,5 

 mm.) och smalt, brunt, glatt. Märkena långa och smala, än hela,, 

 än grundt (eller djupare) klufna. 



Bland mina, omkring öO från Novaja Semlja hemförda individer 

 af S. taimijrensis Traulv. linnes ett stort antal, strängt laget kanske 

 flertalet, som icke till alla delar inrymmes inom de gränser, som 

 jag i ofvan angifna artbeskrifning ansett mig berättigad utstaka. 

 Dylika karaktärer äro: tätare hårbevuxna grenar och knoppfjäll, 

 icke glaucescenta och tydligt retikulerade blad, klufna nektarier, 

 ulligt ludna kapslar, ludna resp. korta stift och till basen klufna 



') Enär serraturen hos S. iaimyrensis Trautv. inom vissa andra arktiska områden 

 enlifjit min erfarenhet är en skarpare utpräglad och mera konstant karaktär än på 

 Novaja Semlja, så synes det mig möjligt, att de härstädes mycket ofta helbräddade 

 bladkanterna — i likhet med flera andra nedan angifna inkonstanta artkaraktärer 

 — äro för den genuina arten främmande element, härledda från hybrid inblandning 

 af S. reptans Eupr. (resp. S. glauca L.). — Till stöd för ett dylikt antagande skulle 

 talrika väl bekräftade analoga fall kunna anföras ur den skandinaviska Sa^ix- Horan. 



