414 



lata, apicem versus s?epe purpurascens, glabra v. pilis longis, ienui- 

 bus, rectis raris ornata; costa usque ad apicem folii excurrens, vena? 

 bene evolutse, et supra et subtus nonnihil emersse, reticuluni venu- 

 larum quoque bene evolutum. Pedunculus 8 — 18 mm longus, cata- 

 phyllis 2 — 3, vulgo bene evolutis, foliaceis munitus, gemmis axillari- 

 bus saepe satis bene evolutis; amentum circiter 18 mm longum et 

 8 mm crassum, multiflorum (saltem 20-florum), bracteis brunneis, 

 nigricantibus, sub apice lato atris. Nectarium unicum superius, 

 nonnihil elongatum, obtusum. Filamenta glabra. 



Salix arctica Pall. x reptans Rupr. 



Denna hybrid eller rättare sagdt hybridogena art är enligt min 

 erfarenhet en af Novaja Semljas allra allmännaste Salices. Den an- 

 träffades ymnigt på saintliga af mig besökta lokaler, där de båda 

 moderarterna förefunnos. Den är utomordentligt variationsrik samt 

 sammanbinder i ett flertal parallela kedjor S. arctica Pall. med den 

 formrika S. reptans Rupr., till hvilka grundarter den öfvergår utan 

 skarpt definierbara gränser. 



Med hänsyn till den detaljerade beskrifning, som jag ofvan läm- 

 nat pä de båda moderarterna, synes mig en utförlig beskrifning af 

 hj^briden mindre behöflig, och en dylik utelämnas desto hellre, som 

 densamma till följd af bastardens utomordentliga variationsbredd 

 måste blifva jämförelsevis konturlös. 



Från S. arctica Pall. skiljer sig hybriden bl. a. genom ofta ludna 

 grenar, årsskott och knoppfjäll. Bladen äga gärna kortare skaft 

 samt uppbära på öfversidan böjda hår, hvilka hos former med glat- 

 tare blad åtminstone kunna påvisas invid ytterkanterna af vissa 

 outvecklade toppblad. Hängena äro ofta sidoställda och uppvisa 

 oftast 1 — 2 inre långa, smala, spetsade nektarier; kapslarna äro 

 oftast uUhåriga, stiften jämförelsevis korta och märkesflikarne van- 

 ligen långa och smala. 



Från S. reptans Rupr. skiljer sig hybriden bl. a. genom grönare 

 och mindre håriga blad, ej sällan terminala hängen, ofullständigare 

 nektariekrans med ofta trubbade flikar, stundom silkeshåriga kaps- 

 lar, vanligen tydligt utvecklade stift och stundom kortare märkes- 

 flikar. 



Samtliga af hybridens former innefattas till alla delar inom de 

 för de båda moderarterna angifna karaktärsgränserna. Men hos åt- 



