417 



lers oinraiif^, hvilken enligt min asikl niasle loliias såsom hyi)ri(l 

 mellan å ena sidan S. nrclica I^all. x repUins lUipr. och a den andra 

 S. IdiinijrcDsis Traiilv. Den växle å den sleiihundna liögra stran- 

 den al" den Ijälla, hvilken iVan Ijällets västra sluttning löper ned 

 mot stationen. 



Frutex re[)ens circiler 5 cm altns, truncis suhterraneis us(|ue 9 

 mm crassis, hrunneis, ramis l)runneo-viridil)us, glahris, suhrectis, 

 ramulis annolinis viridihus, tantum ad 45 mm us(iue longis, gla- 

 bris v. basi pilis crispulis raris nonnumcjuam ornalis. Peruhe vi- 

 rides, heves v. pilis crisj)ulis raris veslitjc. Folia satis longepelio- 

 lala, peliolo 8 — 9 mm longo, glahro v. subtus jiarce piloso (Iblia 

 superiora majora nonnulla stipulis magnis, ovalibus, obtusis mu- 

 nila); lamina coriacea, late obovata, 12 — 30 mm longa, 10 — 24 mm 

 lata, basi lata siupe truncata, apice rotundata, raro apiculo satis 

 conspicuo, baud recurvato munita, omnino integerrima v. superne 

 integerrima, inferne in utroque latere denlibus conspicuis usque 8 

 ornata, supra obscnre viridis nitidaque, novella pilis curvulis raris 

 ornata, subtus pallidior, glaucescens (apicem versus sjvpe purpuras- 

 cens), et pilis curvulis brevibus et pilis rectis longis, plus minusve 

 appressis vestita; costa lata usque ad apicem folii excurrens, sa'pe 

 purpurascens, venae satis indistinctaä, rarius aliquantulum emersa?. 

 Amenta apicalia, rarius lateralia, pedunculo 12 — 30 mm longo, cata- 

 phyllis 1 — 4, foliis ramulorum minoribus munito; amentum femi- 

 neum (fructiferum) 12 — 15 mm longum, 4 — 9 mm crassum, vulgo 

 circiter 15-Ilorum, bracleis latis, obtusis, obscure brunneis, parce 

 pilpsis. Nectaria inferius nullum, superiora 1 — 2 elongata, obtusa. 

 (^apsuhi» sessiles, tomentosge. Stylus brevis, conspicuus, stigmatibus 

 alte bifidis. 



Hybriden står till sin habitus närmast S. arctica Pall., från hvil- 

 ken den lånat bladens ofta långa skaft, deras utpräglade nervatur 

 och skifvans form samt de utdragna hängeskaften. Af S. reptans 

 Rupr. ateriinna vi, utom den underjordiska grenbildningen, de böjda 

 har, som ses å årsskott, knoppfjäll och blad, de stundom dubbla 

 langa och smala inre nektarierna, de ulligt ludna ka|)slarne och 

 stiftets reducerade längd samt de smala, ofta ända till l)asen klufna 

 märkena. S. taimijrensis Trautv. dokumenterar sig i de raka gre- 

 narne (äfven reptans-karakiär), de stundom mycket starka stiplerna 

 bladens väl utpräglade och öfver bladets midt nående serratur, de- 

 ras starkt glänsande öfversida (äfven rt/*t7/ca-karaklär) och glauce- 



Sremk Botanisk Tkhkrift 1912, 28 



