429 



Iran Kroi^hagen, och år från ar lyckas de iilvi(li*a sill område åt 

 del liallel, ly det finnes där godl om bokplanloi- och unga bokar 



Träden äro i aUinänhel vackra, kvislrena och mycket högresta. 

 Del väldiga l)okhvaUVel hai- man högt ölVer sig, och den minsta 

 ellerlanke säger allt för lydligl, alt en skarp slrid är rådande bo- 

 karna emellan (ett helluin oinniuiu intcr oiniws) om ljus, rum ocb 

 näring. — Afven här förelogs en u|)pmälning. 



Mätningen af de 10 äldsta l)okarna gaf följande resultat för d-ras 

 omkrets vid brösthöjd: 



1 m. 5() cm., 1 m. ö5 cm., 1 m. 51 cm., 1 m. 44 cm., 1 m. 42 

 cm., 1 m. 37 cm., 1 m. 20 cm., 1 m. 17 cm., 1 m. 14 cm. och 

 1 m. 10 cm. 



Markbetäckningen i bokskogen utgjordes på många ställen nästan 

 uleslulande af de bruna, läderarlade, i förmullning stadda bokbla- 

 den och den vegetation, som fanns, förde ett tynande lif. F^öljande 

 växter upptecknades: Aira flexuosa, Ånemone nemorosa, Coiwallaria 

 majdlis, Majanthemiim hifoliani, Melampyriim pratense, Oxalis Aceto- 

 selhi, Ranuncuhis acris, Riibiis idaeiis, Vacciniiim Myrtillus och ett och 

 annal exemplar af Jiiniperus communis. — Phecjopleris Dryopteris och 

 Pteris (Kiuilina voro ej sällsynta. 



Boken utbildar härstädes grobara ållon och all förökning sker 

 genom själfsådd. 



I det föregående har sagts, att ekar finnas i blandskogen i bokens 

 närhet. På grund häraf, liksom af flera andra bevis, vågar man 

 draga den slutsatsen, att eken här fått vika för boken. Eken har 

 blifvit undanträngd. Att detta också skett på många andra håll i 

 vårt land, är allt för väl bekant. 



Som rätt lång tid förflutit, sedan jag besökte Stora Mollungen, 

 kunde den möjligheten ej vara utesluten att fast det dä fanns godt 

 om bokskog därstädes, den kanske nu är helt eller delvis af- 

 verkad. 



Lyckligtvis behöfver man ej befara detta. Den, som äger Stora Moll- 

 ungen, har alltid varit och är allt fortfarande mycket rädd om sko- 

 gen, framför allt om bokskogen, som nu stär lika präktig, som dä 

 jag var där. Endast litet gallring har förekommit, och en livar, 

 som har det minsta begrepp om skogsskötsel, vet, att denna åt- 

 gärd måste vidtagas för att gynna återväxten. 



Dessa uppgifter om hur det nu är därstädes har jag erhållit i 

 augusti manad innevarande år (1912) i bref från den nuvarande 

 iigaren af Stora Mollungen agronomen F. Danielsson, som allt se- 



