462 



Silene rupestris L. lefver än i dag på klippan vid Kättinge i Börje, där 

 O. Celsius fann denna växt för nära två hundra år sedan. 



Piilsatilla vernalis (L.) Mill. förekommer ännu vid Bärby, Gamla Upsala 

 socken. Harry Smith. 



Raniinciiliis cassiibicus L. växer ymnigt vid Lurbo. 

 TroHiiis europceus L. fanns i Flusterparken juni 1888. 



Lamium dissectum With. träffas årligen bortåt Sommarro och på andn 

 ställen. 



Galeopsis Ladanum L., som på 1870-talet och senare växte i Sandgro- 

 pen, är nu utgången därstädes. 



Dracocephalum thymiflorum L. insamlades den 6 juni 1890 af Albert 

 R. Dahlgren vid Marieberg bortom Grindstugan. 



Denna lokal passar bra till uppgiften hos Myrin: ad agrum jugi Po- 

 lacksbacken copiose». (Jmfr. Sernander, Sv. Bot. Tidskrift 1908 p. 410, 

 425.) 



Thymus viilgaris L. frodas i Sjukhusparken. 



Mdampyrum orucnse L. på örtbackar i Danmarks socken nära Kyrko- 

 herdebostället och nära Nedre Säfja. (Jmfr. Sernander, Sv. Bot. Tid- 

 skrift 1908 p. 227). 



Sceptrum caroliniim (L.) Hn. är efter hvad jag från säkert håll (direk- 

 tör L. J. Eriksson) hört uppgifvas helt nyligen anträffad i skogen söder 

 om Bergsbrunna å Danmarks sockens allmänning nära kärret >Lunsen». 



Linaria striata (Lam.) DC. omnämnes ej af W., M. och S. Den vackra 

 hybriden 



Linaria vulgaris (L.) Mill. X L. striata (Lam.) DC. har sedan början 

 af 1880-talet hållit sig kvar i den mindre sandgropen utanför Sjukhus- 

 området. Jmfr. C. J. Johanson, Bot. Notiser 1882 p. 4\ 



Limosella aquatica L. iakttogs flera gånger under de senare åren i en 

 vattengrop å högsta krönet af Stabby Backe af Hampus von Post, se- 

 nast den 26 september 1903. (Jmfr. J. P. Gustafsson, Bot. Notiser 1901 

 p. 215). 



Linmea borealis L. »nobis proxime» i skogen nära Ultuna, ej ymnig. 



Draba muralis L. å Gottsundabergen. Man bör vara ute i god tid, 

 om man vill se dess vackra rot- och stjälkblad. Den 22 maj 1910 hade 

 växten redan mogna frön och började vissna. 



Draba nemorosa L. nedom östra sluttningen af Ultunaåsen är ett senare 

 tiders fynd. Jmfr. Mörner, Sv. Bot. Tidskrift 1909 p. (106). 



Draba incana L. ymnigast å norra sluttningen af Liljekonvaljeholmen 

 utanför aärdesgården. 



