473 



botanister lia under skoltiden undangjort ett arbete, som ofta lämnat 

 material för kommande undersökningar. Ma ej de ohågades ovil- 

 lighel alt samla naturföremål tjäna till anledning att betaga möjlig- 

 heten till utveckling af sådana naturer, som kunna genom sitt bota- 

 niska vetande bli till nytta. 



Hvilka åtgärder kunna nu vidtagas för att ge större betydelse åt 

 växtinsamlingarna och artkunskapen vid våra läroverk? Viktigast 

 af allt synes mig vara, alt växtinsamlingen under de år den ålägges 

 skolungdomen uti undervisningsplanen får den viktiga och fram- 

 skjutna plats, som den med rätta tillkommer såsom ett till själf- 

 verksamhet förande bildningsmedel. Som förut är visadt, är en dylik 

 värdesätlning från skolans sida nödvändig för att ej såsom nu är 

 fallet (åtminstone vid Örebro läroverk) antalet inlämnade växter i 

 hög grad kommer att minskas. Mest praktiskt vore utan tvifvel, 

 att det fastställda minsta antalet växter, som en gosse i 5:e klassen 

 bör kunna, afsåge dels vilda, dels odlade växter, med särskildt 

 framhållande af att ingen af dessa båda grupper bör försummas. 

 Säkerligen är jag ej den ende lärare uti biologi, som vill uttala en 

 liflig önskan om ökning af det antal växter, som böra insamlas 

 och inläras för skolans 5 nedre klasser. 



En annan viktig sak är det sätt, hvarpå de inlämnade växterna 

 af läraren behandlas vid korrigeringen. Ehuru jag ej tilltror mig 

 alt ha funnit den rätta metoden, må det tillåtas mig att lämna 

 några antydningar från min lärareerfarenhel. Först och främst 

 brukar jag (Irol. i likhet med de flesta lärare) framhålla växternas 

 betydelse ur skönhetssynpunkt, hvilket gör, att del vackra hos dem 

 ej får förstöras, utan så vidl möjligt är efter pressningen bibehållas. 

 De pressade växterna böra sålunda så myckel som möjligt ge en 

 bild af de lefvande i naturen förekommande. Bladens och, om så 

 ske kan, blommornas färg bör bevaras. Intet mögel får förekomma 

 på några växters delar. Ofta ha de af damm och mögel rykande 

 växtbunlarna ingifvit förakt för växlpressning. Den pressade växten 

 ger därför, har man sagt, en vrångbild af den lefvande. 



Alla inlämnade växter böra, sj nes det mig, vara af insamlaren 

 bestämda, åtminstone böra försök ha gjorts till bestämning. Om 

 denna fordran, som kanske synes mången hård, ej upprätthålles 

 blir följden, att en mängd allmänna och lätlbestämda växter in- 

 lämnas utan namn. Såsom motvikt till nyssnämnda fordran af att 

 inlämnade växter böra vara bestämda, må nämnas, att jag vid be- 

 tygsättningen af de inlämnade växterna föga eller intet fäster mig 



