479 



och svagt antydda, fullkomligt outvecklade knappar; innanför stån- 

 darne sutlo några smärre bildningar af snarlikt utseende, men inga 

 neklarier. Endast a en del cecidier funnos här och hvar sparsamt 

 ö'-l)lommor af vanlig beskaifenhet. Ktt snitt genom den ansenligt 

 förtjockade hängeaxeln visade en tämligen vid hälighet af varierande 

 form (oftast mindre regelbunden än på fig. 1: 1 och 2, och inuti den- 

 samma befanns en hvit insektlarv halva sin till synes trygga och 

 rvmliga bostad. Att denna larv räknade nära släktskap med en 

 liten vifvel, som anträffades krypande omkring på hängena och af 

 hvilken jag insamlade ett llertal exemplar, syntes mig mycket sanno- 

 likt, men som jag ej är någon kännare af villar och deras larver, 

 vände jag mig till en fackman för att få närmare upplysning här- 

 om. Professor Yngve Sjöstedt, för hvilken jag uppvisade fyndet, 

 bekräftade emellertid min förmodan, att så var fallet, hvarjämte 

 han benäget konstaterade, att insekten tillhörde Dorytomiis keniatiis 

 Fabr. af Curculionidernas familj och att larven med all sannolikhet 

 tillhörde samma art. Det torde väl härmed vara fastslaget, att de 

 egendomliga, lätt i ögonen fallande cecidierna framkallats genom 

 angrepp från denna lilla skalbagge. 



Ungefär halfannan månad senare eller i början af juli 1910, då 

 jag ånyo gästade Sigtuna, gjorde jag ännu en iakttagelse å den 

 ifrågavarande sälgen. Förutom de af vifveln angripna hängena, 

 hvilka i motsats till de icke angripna allmänt kvarsutto å grenarne 

 med samma utseende som på våren — de voro blott långt mindre 

 saftiga och visade en påfallande kraftig förvedning i väfnaden när- 

 mast kring hängeaxelns hålighet — sågs ännu ett slag af gallbild- 

 ningar, betydligt färre än de förut nämnda samt till storleken något 

 mindre — undantagsvis större — än dessa. På ytan företedde de 

 en mängd ytterst små bildningar med utseende af ett slags smala, 

 starkt håriga blad; för öfrigt hade de, sedda på något afstånd, en 

 viss likhet med hängececidierna, så att jag i förstone tog äfven dem 

 för deformerade hängen. Hvad som emellertid på ett alldeles sär- 

 skildt sätt utmärkte dessa nya cecidiebildningar var, att de föreföUo 

 så att säga »genomvuxna»: från deras yta — särskildt i den öfre 

 delen — utgingo flere eller färre, stundom en rik samling af stora, 

 gröna och väl utbildade blad, hvilka i fråga om storlek, form, hå- 

 righet etc. visade i det närmaste fullkomligt samma utseende som 

 de vanliga mellanbladen. F^n närmare undersökning röjde snart, 

 att dessa gallbildningar ej såsom de förut nämnda härstammade från 

 cf-hängen, utan från vegetativa knoppar, dels terminalknoppar,. 



