489 



stora samt visade ofta en utpräglad benägenhet till förgrening, livar- 

 vid dock skotlaxlarne hloll högst obetydligt kommit till utveckling. 



Genom en tillfällighet kom jag alt i juli besöka Strömstad några 

 få dagar efter det att Dr Sylvkx därstädes iakttagit liknande cecidie- 

 })ildningar å ett betydande antal träd och buskar. Vid en den 13 

 juli företagen exkursion till det strax öster och sydost om staden 

 belägna området anslogo vi mängden af infekterade individ, hvilka 

 mycket växlade i fråga om storlek och ålder men mest utgjordes 

 af halfstora buskar, till minst ett öO-tal. Längre fram i samma 

 månad fann jag liknande cecidiebärande exemplar af sälg här och 

 där utmed landsvägen i södra delen af Skee socken. A en del af 

 de angripna individen voro cecidierna helt få, å andra uppträdde 

 de däremot ganska rikligt och några äldre exemplar vid Strömstad 

 företedde en utomordentlig mängd, uppgående å hvarje till åtskilliga 

 hundraden. Cecidierna uppträdde i såväl ef- och 9 -bangen som i 

 vegetativa knoppar. cT-hängececidierna visade sig öfverensstämma 

 med dem från Sigtuna och kvarsutto allmänt ännu i början af 

 augusti; hos alla var axeln mycket starkt förvedad samt ihålig med 

 en fullt tydlig, stundom rymlig central hålighet. Vanligen ägde 

 denna en sidoutgång, men i några undersökta fall (åtm. 6) befanns 

 håligheten sakna sådan och i stället härbergerade den, oväntadt nog, 

 en fullt utbildad och lifslefvande l)orytomiis-\ii\e\, som alltså måste 

 ha genomgått både larv- och puppstadiet inuti hängeaxeln. 



Medan 9 -hängececidierna ej visade något nytt utöfver förut gjorda 

 fynd, erbjödo däremot en del till cecidier omvandlade vegetativa 

 knoppar större omväxling och framför allt vida större dimensioner 

 än såväl vid Sigtuna som i Stockholmstrakten. Till formen voro 

 de än rundade, än kägelformiga eller ännu oftare oregelbundet ut- 

 bildade; stundom voro de förgrenade på samma sätt som i Bergian- 

 ska trädgården. De rundade nådde ej sällan 10 — 11 cm. i omkrets 

 och de mera kägelformiga hade ibland en längd af intill 0,5 cm. 

 Medan somliga nästan fullständigt saknade gröna mellanblad, ut- 

 märkte sig andra för en stor rikedom af väl utbildade sådana. En 

 del cecidier voro »genomvuxna» med en skottaxel, som nådde en 

 längd af flere cm. och som i så fall kunde bära 8 ä 9 mellanblad. 

 Alla dessa ur vegetativa knoppar framgångna cecidier saknade cen- 

 tral hålighet liksom öfverhufvud alla spår af 7)o/'j/ /om »s-larver; 

 däremot hyste de ej sällan i sitt inre smärre mörkbruna partier af 

 döda väfnader. Vidare utmärkte de sig ej blott genom axelns utom- 

 ordentligt starka hypertrofi utan därjämte genom en mäktig förved- 



