497 



höjdgräns gärna uppträder i mer eller mindre spridda dungar eller 

 såsom isolerade träd, insprängda i björkskogen på torra och varma 

 lokaler, hvaraf lätt fås intrycket att man står framför sprängda 

 reliktförekomster efter en tidigare större och mer sammanhängande 

 utbredning. Äfven bidrager den i gränszonen allmänna förekom- 

 sten af torrakar, stundom tillsammans med några ännu lefvande 

 individ, stundom utan dylika i sällskap, till intrycket af en i till- 

 bakagång stadd art. Så hafva dessa i skandinaviska fjälltrakter 

 vanliga företeelser blifvit tolkade t. ex. af A. G. Kellgren (6) och 

 senast af Gavelin i nyss anförda specialstudie. 



Angående vårt nuvarande klimat hyser emellertid R. Sernandek 

 den meningen, att det ånyo blifvit »något varmare än under själfva 

 klimatändringen» (den postglaciala klimatförsämringen).^ 



På ett ställe säger han rent ut, att »nutidens klimat måste anses 

 som både varmare och torrare än livad den subatlantiska perioden 

 var under sin första tid» (7, sid. 81). 



Att konstatera om och i hvad riktning skogsgränserna i våra 

 dagar äro underkastade förskjutningar till följd af klimatiska orsa- 

 ker, anser dock Sernander knappast vara möjligt. Äfven om man 

 bortser från förändringar till följd af skogseldar och människans 

 ingripande, så återstå tillfälliga och lokala inflytanden, som äro 

 svåra att eliminera och kunna spela en stor roll. Och för öfrigt, 

 om utvecklingen för närvarande pågår i riktning mot ett samtidigt 

 både varmare och torrare klimat som Sernander tror, så 

 kunna dessa båda förändringar med hänsyn till sitt inflytande på 

 tallgränsens förlopp möjligen motverka hvarandra, emedan tallen, 

 som vid sin höjdgräns i likhet med många andra låglandsväxter 

 uppsöker just de allra varmaste och torraste platserna, på dylika 

 utpostlokaler säkerligen är ganska känslig mot ytterligare uttork- 

 ning och icke torde vara i stånd att uthärda en märkbar minsk- 

 ning i fuktighet och nederbörd. För en viss stegring af tempera- 

 turen och minskning af fuktigheten resp. ökning af vindstj^rkan 

 skulle dessa båda faktorer kunna tänkas uppväga hvarandras in- 

 flytande på skogsgränsen i fjällen. Ökas torkan därutöfver, borde 

 en allmännare uttorkning af skogsgränsens mest exponerade träd, 

 sådan man som nämnts ofta är i tillfälle att hos oss iakttaga, 

 kunna inträda trots en samtidig »klimatförbättring» (värmestegring).-) 



') Enligt enskildt meddelande till förf. 



^) Ihågkommas bör ock, att helt lokala temperaturnedsättniugar (»klimatför- 

 sämring») kunna bli följden af fjällviudarnas tilltagande i styrka. 



Svensk Botanisk Tidskrift 1'Jfj. 33 



