504 



nämnda träd och äfven torde hafva några utsikter att ställvis nå 

 högre än detta. Det synes nämligen icke uteslutet att granen här 

 lika litet som i en stor del af fjälltrakterna i öfrigt ännu nått sin 

 klimatet motsvarande maximala utbredning. 



Tabell öfver skogsträdens höjdgränser omkring 

 Stora Sjöfallet 



Björk : 



Öfversta träden i branter 

 (soligt och skyddadt 



läge) 



Ungefärlig skogsgräns i 



raviner 



» skogsgräns på 



sluttningar ... 



» skogsgräns på 



platåer 



Tall: 



Öfversta döda individ ... 



» lefvande individ 



Tallskogsgräns på slutt- 

 ningar 

 » » platåer 



» , rationell 



Gran : 



Öfre gräns 



Undre gräns 



Allep Kirkaos 

 S. O. slutt- 

 ning 



Ebbatjåkkos 

 S. sluttningar 



Nieras' 

 S. sluttningar 



Juobmotjåk- 



kos NV. och 

 V. sluttning 



700 ni. 

 640 )> 



450 



425 

 415 



c: a 760 m. 

 715 » 



455 — 505 m. 



c:a 770 m. 

 740 » 



485 

 485 



480 

 380 



c:a 760 m. 



660 )> 

 620 » 



685 » 

 565 — 660 m.i 

 Dryas-zonen 



520 m. 



c:a 510 » 



510 » 

 485 » 



Beträffande nivåskillnaderna mellan trädens höjdgränser 

 på ett och samma fjäll linner man, när fråga är om större sam- 

 manhängande bestånd, att björkskogsgränsen löper endast c:a 

 140 m. högre än tallskogsgränsen på Juobmotjåkko, där båda dessa 

 skogsträd förekomma på öppna, torra sluttningar, men att skillna- 

 den stiger upp till 215 m. (Allep Kirkao), resp. 255 m. (Ebbatjåkko),^ 

 och 260 m. (Nieras) på de fjällsidor, där jag räknat med björksko- 

 gens utlöpare uppför raviner med skyddadt läge. 



