565 



(1. Zelle u. Ge\vebe. Ii Aull. S. 24\ Men detta egendomliga förhål- 

 lande kan ej nöjaktigt förklaras hvarken genom all tillgriiia mole- 

 kylarallraklionen ej heller genom hydralleorien. 



Det är icke möjligt all ange, hvari j)rol()i)lasmans olika härdighet mot 

 omlagring af sina smådelar bestar och ej heller pä livad sätt växten 

 äsladkommer en ändring i denna härdighet nnder påverkan af lör- 

 ändrade lifsvillkor. Det är, som bekant, en utmärkande egenskap 

 för den lefvande organismen, att den till en viss grad kan direkt 

 anpassa sig för de förhållanden, hvarunder den utvecklar sig. In- 

 träder en sådan förändring i dessa, att dess organisation icke längre 

 slår i full harmoni med dem, så söker han anpassa sig för de nya 

 förhållandena, såvida icke förändringen är allt för stor eller sker 

 för hastigt. När en växt påverkas af låg temperatur, och om han 

 kan ackommodera sig för att tåla frysning, sa förändrar han den 

 linare organisationen hos protoplasman på sådant sätt, att denna 

 bättre kan uthärda en eventuell omlagring af sina smådelar. Men 

 denna större härdighet uppstår endast, om temperaturen är så låg 

 som möjligt utan att frysning inträder. Genom frysning blir en 

 växtdel icke frosthärdigare, utan tvärtom blir han efter upptinandet 

 mindre froslhärdig än förut. Omväxlande frost och tö under vin- 

 tern är därför långt skadligare än en jämn frost. Det framgår 

 äfven af försöken med maskrosstängeln, att protoplasman blir i 

 detta hänseende ömtåligare, ju flere gånger hennes smådelar under- 

 gått omlagring. Häri ligger sannolikt anledningen till, att hon tar 

 mycket lättare skada, då hon vid upptinande skall återtaga sin ur- 

 sprungliga form, än när denna först förändrades genom frysningen 

 eller tillsatsen af sockerlösning i försöket med maskrosstängeln. 



P2n växtdels eller cellväfnads frosthärdighet är sålunda först och 

 främst beroende af protoplasmans egen natur att tåla den inre om- 

 lagring, som orsakas af frysning. Men med ett enkelt medel kan 

 växten åstadkomma, att denna omlagring blir så ringa som möjligt. 

 Detta medel består i upplagring af dels lösta och dels fasta bestands- 

 delar i cellerna. Rent vatten fryser under vanliga förhållanden så 

 snart temperaturen går nedom O gr. Men innehåller det något eller 

 några ämnen i lösning, sa ligger, som bekant, dess fryspunkt desto 

 lägre, ju starkare koncentrerad lösningen är. En ökning af en lös- 

 nings osmotiska tryck med 12 atmosfärer sänker dess fryspunkt 

 med 1° C. när lösningsmedlet utgöres af vatten. Inom växtens lef- 

 vande celler innehåller alllid vattnet en del lösta ämnen i tämligen 

 starka koncentrationer. Cellsaften utgör en sädan lösning af hvarje- 



