571 



ölVar, men dels också därpå, alt de unga cellerna sakna saflium 

 och i slällel äro fyllda af proloplasma, hvarigenom en minskning 

 al' vallnel inom denna i löljd al' frysningen medför en hasligare ök- 

 ning i koncenlralionen af de lösla ämnen, som del innehåller. 



De froslhärdigaste delarne hos ell skotl äro merändels knopparne. 

 Del är nämligen ingenting ovanligt att få se dessa svälla något lilel 

 på våren, ehuru skottets kamhium är förstört af frosten. Denna 

 svallning kan stundom vara högst hetydlig, såsom jag hade tillfälle 

 alt iaktlaga här på Alnarp våren 1912 hos en Pcvonia arborea, h\ars 

 skott visade sig vara förstörda ända ned lill marken, under det 

 all knoj)j)arne voro fullt friska och gjorde en betydande ansats 

 lill utveckling, innan de omsider förtorkade. 



Denna stora frosthärdighel hos knopparne beror utan Ivifvel till 

 god del pa protoplasmans härdighet mot omlagring af sina småde- 

 lar. Men därtill kommer, att knoppens unga cellväfnader bestå af 

 plasmafyllda celler. De innehålla alltså till en betydande del olös- 

 liga beståndsdelar, hvarigenom en minskning af vattnet inom dem 

 medför en hastigare ökning i koncentrationen af de däri lösta äm- 

 nena. Huru denna koncentration vid en volymförminskning af cel- 

 len ökar desto hastigare, ju mera olösta beståndsdelar, som iinnas 

 inom densamma, kan lätt iakttagas hos en kulformig alg, t. ex. 

 Xnnthoria-i\\gen. Inom dess proloplasma saknas saftrum fullstän- 

 digt. Redan algens plasmatiska innehåll reducerar alltså vatten- 

 mängden inom honom rätt betydligt. Ännu mera blir detta för- 

 hållandet, när stärkelse ui)plagras inom kloroplasten och olja om- 

 kring densamma. Om stärkelsen på morgonen är förbrukad, kan 

 j)lasmolys stundom framkallas med l,i mol KNO.3 på litern (= 42 

 atm.), men vanligen inträder denna först vid användning af 1,5 mol 

 (= 56 atm.) eller något därutöfver. Huru stort del osmotiska tryc- 

 ket är inom algen, då han ligger i vatten, kan omöjligen fastställas, 

 men när han vid påverkan af ett yttre osmotiskt tryck minskar i 

 volym, hvarvid den rätt betydligt utspända algmembranen följer 

 efter, ökar koncentrationen af de lösta ämnena inom vattnet, som 

 genomtränger protoplasman, ända därhän, alt den, när membranen 

 ej längre är utspänd, har erhållit det höga osmotiska tryck, som 

 är radande i den omgifvande lösningen. När därefter under dagens 

 lopp den stora kloroplasten fylles med stärkelse, och sålunda en 

 ännu mindre del af algens innehåll utgöres af vatten och däri lösta 

 ämnen, ökar koncenlralionen vid en lika volymförminskning som 

 pa morgonen sa betydligt, alt plasmolys inträder först vid använd- 



