577 



tt Endoperidium skailadl; laigen mörk — svarl. 



5. G. limbatns Fr. 

 /? Kndoperidiiiin sträll af små korn; iilen art. 



(). G. minimus Schwein, 

 b) Mun tublikl utdragen, fårad. 



a Endoperidium nedtill försedt med en kragformig slöja; endo- 

 peridium starkt mjöligl. 



7. G. Bnjantii Berk. 



fi Endoperidium utan slöja; endoperidium ej mjöligt. 

 t Endoperidium ej sträft. 

 * Skaft långt; stor art. 



8. G. pectinatus Pers. 

 ** Skaft obetydligt; liten art. 



9. G. mmiis Pers. 

 tt Endoperidium mycket sträft. 



K). G. asper Mich. 

 B. Exoperidium omkrängdt, i midten bildande en skålformig grop, 

 i hvilken det oskaftade endoperidiet sitter insänkt. 



11. G. fimbriatiis Fr. 



Q. ambiguus Mont. 



MoNTAGXE, Florula Boliviensis p. 47. 1839. — Hollos, Die 

 Gasteromyceten Ungarns, p. 59, tab. IX, fig. 15 — 17. 1904. — G. 

 Drummondii et striatiihis, Lloyd, Australian Species of Lycoperdacea? 

 p. 16, lig. 8—9. 1905. 



Exoperidium utvändigt glatt eller understundom sprickigt, hvit- 

 aktigt, invändigt kastanjebrunt — svart. Flikarna regelbundna, 5 — 

 K), starkt bygroskopiska, i torrt tillstånd tryckta till endoperidiet, i 

 fuktigt stjärnlikt utslagna. Endoperidium kulformigt, Ijusgratt, fin- 

 knottrigt eller blott mer eller mmdre mjöligt, på gamla exemplar 

 fullständigt glatt, oskaftadt. Peristom skarpt afgränsadt, fåradt, mer 

 eller mindre svagt kägellikt, af samma färg som endoperidiet eller 

 mörkare än detta. Capillitium gulaktigt — hyalint, 4 — 7 ,« i diam. 

 Sporer ljusbruna, klotrunda, vårtiga 4 — 7 fi i diam. 



Hela svampen mäter i slutet tillstånd 1 — 1,5 cm. i genomskärning. 

 Endoperidiet varierar mellan 4 — 14 mm. i diam., det utbredda exo- 

 peridiet mellan 1 — 4 cm. 



Huruvida G. Drummondii Berk. ocb G. striatulus Kalch. (= G. 

 (imbii/uus Mont. enl. Hollos) äro två skilda arter eller ej, torde 

 ännu ej vara definitivt afgjordt. Hollos påpekar emellertid (1. c. p. 



Svenxk Botanisk Tidskrift 1912. 38 



