582 



Ung fruktkropp klotformig. Exoperidium ungefär till midten de- 

 ladt i 7 — 10 spetsiga flikar: dessa mörkbruna — gråa, glatta eller 

 genomdragna af sprickor. Endoperidium klotformigt — omvändt päron- 

 formigt, i spetsen något nedtryckt, grått eller mörkbrunt, tydligt 

 skaftadt samt försedt med en tydlig apofys. Peristomfält icke eller 

 mer eller mindre tydligt begränsadt; mynning svagt konisk, bildad 

 af sammanhäftande trådar. Capillitium Ijusbrunt, 4 — 6 fi, i diam. 

 Sporer klotrunda, mörkbruna, starkt knottriga, 4 — 6 ^a i diam. 



Medelstor — stor art. Endoperidium 1 — 3 cm., exoperidium 3 — 9 

 cm. diam. — Skaftet är tjockt och ofta sammantryckt från sidan; 

 det öfvergår utan skarp gräns i apofysen. — G. limhatus Fr. och 

 G. riifescens Pers. äro två hvarandra synnerligen närstående arter. 

 De väsentligaste karaktärerna, hvarpå de säkert kunna särskiljas, 

 äro att söka dels i färgen — mörk hos den förra, rödaktig hos 

 den senare — dels i sporernas skulptur. Hos G. limhatus Fr. äro 

 knottrorna så kraftiga, att sporen liknar en morgonstjärne-klubbas 

 hufvud, under det att sporerna hos G. rufescens Pers. ej äro så starkt 

 skulpterade. Sporfärgen är äfven något olika hos de båda arterna. 

 Rent yttre morfologiska olikheter äro emellertid så godt som omöj- 

 liga att påvisa. G. limhatus Fr. har alltid ett tydligt skaft samt dess- 

 utom en väl utvecklad apofys; båda delarne saknas i allmänhet 

 hos G. rufescens Pers., men enstaka exemplar af denna art såväl 

 med skaftadt endoperidium som med apofys förekomma. 



G. limhatus Fr. är en sällsynt art och uppgifves i Summa vegeta- 

 bilium Scandinaviae blott från Östergötland. Exemplar, som hafva 

 tillhört E. Fries' herbarium, från detta landskap, finnas i Upsala 

 botaniska museum, men sakna närmare lokaluppgift. Dessutom 

 hafva exemplar kommit mig tillhanda från Upsala, Polacksbacken 

 (herb. E. Fries) och Gottland, Västerhejde (K. Hedbom). 



G. minimus Schwein. 



ScHWEixiTz, Synopsis fungorum Carolina" superioris. Schrift. der 

 Naturf. Gesellschaft zu Leipzig. Bd. I, p. 58, 1822. — Fries, 

 Systema mycologicum. Hl, p. 16. 1829. — Lloyd, The Geastrse, p. 

 27—28, fig. 50—52, p. 41. 1902. — Hollös, Die Gasteromyceten 

 Ungarns, p. 76, tab. X, lig. 8—10, tab. XXIX, fig. 28. 1904. 



Exoperidium hvalllikt omkrängdt, grundt 7 — 9 flikadt, på insidan 

 ockrafärgadt — hvitaktigt. PZndoperidium äggformigt, oskaftadt eller 

 genom det köttiga lagrets hoptorkning resp. försvinnande obetydligt 



