594 



sök af humlor å mina rosor i Hassela. Dessa besök ägnades i 

 första hand blommorna hos den förut nämnda kulturen af R. tom. 

 *siibcristata, hvilken hade en synnerligen exponerad plats och först 

 i år blommat i större utsträckning. Alla buskar af denna kultur, 

 utom R. *Rostafinskii hafva starkt lysande, lifligt rosenröda blom- 

 mor, h vilka måste vara särdeles lockande. Också var trafiken af 

 humlor mycket liflig; och därifrån utsträcktes den till andra i när- 

 heten odlade rosenbuskar, som samtidigt befunno sig i blomning. 

 För tillkomsten af mina hybrider från Bergianska trädgården skyller 

 jag på professor Wittrocks bin, ehuru utan fullt säkra bevis. 

 Äfven getingar kunna tänkas såsom transporterare af pollen. Vid 

 kall och regnig väderlek söka de ofta skydd i de ännu ej fullt ut- 

 slagna blommorna. Dock måste det betraktas som en mera säll- 

 synt företeelse, att humlor, getingar och bin besöka /ioso-blom- 

 morna. Åtminstone i alla här behandlade fall sakna nämligen 

 dessa blommor honung och gifva för den skull alltför liten valuta 

 för besök. 



Vid öfverförandet af pollen behöfver ingen särskild brådska göra 

 sig gällande. Det är nämligen ej alls nödvändigt, att frömjölet 

 omedelbart skall vara hämtadt från en blomma i full lifsverksamhet 

 för att vara befruktningsdugligt, om det nu eljest har denna egen- 

 skap. Befruktningsdugligheten kan bevaras i flera dagar, ja mer 

 än en vecka, efter det att ståndarne afskurits. 



ScHWERTSCHLAGER (19) vill i själfva blommans konstruktion hos 

 de former, som hafva stiften förkortade och märkena samman- 

 slutna i ett kort ulligt hufvud se ett hinder för insektbefruktning. 

 Insekterna skulle nämligen ej så bra nå märkena och för öfrigt 

 hindras af bärigheten. Någon som helst svårighet synes det mig 

 dock icke förefinnas för insekterna att komma i beröring med mär- 

 kena äfven hos dessa former. De hybridisera ej heller mindre än 

 formerna med längre och glatta eller mindre håriga stift. 



Så vidt jag kan finna är själfbefruktning eller åtminstone frukt- 

 sättning, utan att pollenöfverföring från andra blommor skett, det 

 vanliga. Som säkert kan sägas, att vi här möta både autogami 

 och fruktbildning utan befruktning. Jag skall strax framlägga be- 

 vis för detta mitt påstående. Huruvida apogami föreligger eller 

 frukten bildas på annat sätt, har jag däremot icke kunnat afgöra. 

 Som jag redan nämnt, gjorde jag sommaren 1908 en del iakttagelser 

 och undersökningar öfver ett 70-tal /^sa-buskar, som jag då od- 

 lade i Ilsbo. Afsikten var att få klarhet i vissa befruktningsfrågor; 



