651 



^Vs 1012. Kulturförsök. Alla plantorna döda och fullst. affär- 

 gade äfven i den undre rödakliga delen. På ytan har växt upp 

 en del lefvermossor, därjämte linnas ej sällan rikliga kolonier af 

 grönalger inuti de hyalina cellerna. 



^Vi) 1012. Okulärbesiktning. Hela parcellen utan nyskott, död. 



Sphagnum laxifolium. 



Kalken var äfven här hopsintrad med topparna som förut be- 

 skrifvits. 



Vt 1911. Till utseendet död, affärgad, hvit. 



^Vio 1911. Hela tufvan död. Mikroskopisk undersökning visade, 

 att kloroplasterna voro aiTärgade och till största delen försvunna, 

 här och livar funnos algkolonier. 



-*/i 1912. Alla plantorna döda; kloroplaster och grönalger som 

 ofvan. 



^^9 1912. Hela parcellen svart, utan några hvitmossor och utan 

 öfverväxande vegetation. 



De okalkade plantor, som kultiverades, växte oafbrutet under 

 vintern. De nybildade, etiolerade skotten voro d. "Vi 1912 2 — 3—5 

 cm. långa med kraftiga kloroplaster och utan grönalger. 



FÖRSÖK MED THOMASFOSFAT. 



Till försöket användes thomasfosfat med cirka 14 % citratlöslig 

 fosforsja-a. 



Sphagnum medium. 



Vid okulärbesiktning i juli och okt. 1911 var plantan grå och 

 nedvissnad. 



^V4 1912. Kulturförsök. Toppen var död och borta; öfre blad 

 voro affärgade mot spetsen, men brungröna och styfva närmare 

 grenbasen. Klorofyllceller här svagt grönaktiga. I vissa blad hade 

 basalpartiet gröna klorofyllceller, medan öfriga celler voro tomma 

 och döda. Öfversta bladen voro ej sällan grönskiftande genom 

 rik utbildning af grönalger i hyalincellerna. Nyskott hade fram- 

 kommit cirka 3 cm. nedom toppen; de voro högst 1 cm. långa. 



- ö 1912. Verkan af thomasfosfatet visade sig fortfarande mycket 

 skarp på parcellen. 



^7'.) 1912. Topparna hade ofta öfverväxts af mossor, endast en- 

 staka nyskott iakttogos. Thomasfosfatet dödar således träftade 



