664 



nan, Holländska Dijhn och Riga, af hvilka den förstnämnda ännu fin- 

 nes kvar under namnet Freden och med sin af en krans af vin- 

 drufsklasar omgifna skylt trotsat nj^are tiders ringaktning för bevaran- 

 det af gamla stadens pittoreska minnen. I sina meddelanden om 

 Stockholmskavaljerernas lefverne har Linné emellertid särskildt 

 omtalat, hur de plägade på eftermiddagarna kl. 5 gå på Castenhof 

 för att dricka ett glas vin och kl. 7 till Lars på Hörnet för att taga 

 en hjärpe. Det förra af dessa ställen är lätt att identifiera som 

 den vid dåvarande Norrmalmstorg (sedermera Gustaf II Adolfs torg) 

 belägna och efter drottning Christinas vinskänk Gasten Hoff upp- 

 kallade källaren, Hotell Rydbergs föregångare. Hvem »Lars på Hör- 

 net» var, är däremot svårare att afgöra, ty många källare voro be- 

 lägna vid gatornas och grändernas korsningar eller vid deras ut- 

 mynnande i torgen, och om deras innehafvare blott omnämnas med 

 dopnamnen, blir man ganska tvehågsen om deras lokalisering. Men 

 liksom man nu mera med full visshet vet, att den Glaés, efter hvil- 

 ken den berömda källaren Claes på Hörnet vid Roslagstullsgatan er- 

 höll sitt namn, hade varit kypare hos den på Ingemarshof i när- 

 heten af Roslagstull boende källaremästaren Ingemar Frodbom samt 

 hette Glaes Brovall, hvarför också hans värdshus till omväxling 

 med Claes på Hörnet benämndes Brovallshof, så torde man kunna 

 identifiera den ifrågavarande Lars på Hörnet med den Lars Beck- 

 STRÖM, som på 1730-talet innehade källaren Draken vid Österlång- 

 gatan och hörnet af Drakens gränd. 



Linnés källarlif skulle emellertid ej bli af långvarig varaktighet. 

 Hans omsorger om kavaljerernas hälsa hade redan mot slutet af 

 hans första Stockholmsår skänkt honom anseende som en af huf- 

 vudstadens skickligaste läkare icke blott inom ungkarlsåkommornas 

 utan äfven andra sjukdomars område, och den bekantskap han i 

 samband härmed gjorde med Garl Gustaf Tessin, hvilken vid 

 denna tid äfven fått kännedom om hans stora vetenskapliga be- 

 römmelse utomlands, medförde en genomgripande förändring i hans 

 lokala och öfriga lefnadsförhållanden. Mellan den lysande och in- 

 flytelserika magnaten, nu landtmarskalk vid den pågående riksda- 

 gen och en af hattpartiets ledare, och den unge driftige läkaren 

 och snillrike naturforskaren knöts ett på ömsesidig aktning och be- 

 undran grundadt vänskapsband, hvilket för den sistnämnde jämte 

 en mängd andra förmåner äfven medförde en omstörtning i hans 

 materiella lif. Tessin erbjöd honom nämligen bostad och vivre i 

 sitt palats vid Slottsbacken, och sedan Linné blifvit där installerad, 



