711 



podium (ilpiniin), Schif/inclhi sj)imil<>s<i, Phiciiin (tlpiiuuu, Poa laxd, 

 Cdrcx (tirdfd, Salix hcrbaced. Arabis dlpiud, Viold bijlord, Epilobium 

 alsinifoliniu, Jktrlschid dlpina, Gndphdliuiu snpinnm och Ilicidcium 

 dlpiiiniu. I andra delen af samma arbete (lv\(;i.i-:i^ Dkidi;: Die 

 Vegetation der Erde. X. Leipzig 19()cS, j). 153) upptager Fax IHeii- 

 rosj)('rimiiii. Ihiphnv nwzercuin, Kmpelnun, Pri in nia clatior, Lijcopo- 

 ilinm S('la(j(), Corijdalis caua och solida, (iaf/ea mininia och (Udanthus 

 nivalis m. fl. såsom exempel på arter, »die an kalkreiches Substrat 

 gebunden sind.^^) Under rubriken »subalpine Bachufer» upptager 

 han (II, p. 165) bl. a. följande karaktersväxter: Bclnhi vdrpcdhicd, 

 S(dix lapponnm, Poa Chaixii, Rnntcx arifolins, Mdandrinm rnbrnm, 

 Thalictrnm (uinilegifolium, Rannnculus aconitifolins, Trollius enropanis, 

 Aconilnm Xapcllns. Cochlearia (>/[icin(dis, Epilobium (dsinifolium, An- 

 (/('lica Archangelica och Muhjedium alpinum och tillfogar: »Akzes- 

 sorisch treten hinzu Sippen höherer Lagen, die der Bach herab- 

 schwemmte, und die zeitweise sich hier erhållen; vorzugsweise auf 

 Kalk gedeiht hier Pleurospermum ausfri(U'nm». Från stenig mark 

 ofvanför närliggande bokskog antecknar han (II, p. 176) Pleurosper- 

 mum vid sidan af bl. a. Trisehun flavescens, Klynnis europwns, The- 

 sium alpinum, Lunaria rediviva, Ribes alpinum, Cotoneasler integer- 

 rima, Amelanchier vulgaris, Rosa alpina, R. pimpinellifolia och Vero- 

 nica saxalilis. Från stenbunden bergshittning anför han (II, p. 209) 

 från annan lokal bl. a. Lycopodium Selago, Juniperus nana, Thesium 

 (dpinum, Aconitum Xa])ellus, Sedum Rhodiola, Cotoneasler, Empelrum, 

 Viola biflora, Angelica sylueslris, Pleurospermum, Valeriana sambuci- 

 folia och Solidago Virga aurea var. alpesiris. Under kapitlet »Das 

 ostsiebenbiirgische Randgebirge» upptar han (II, p. 227) bland arter 

 »auf den Waldwiesen» bl. a. Scorzonera humilis. Laserpitium lali- 

 folium, Potentilla Ihuringiaca och Pleurospermum austriacum. — 

 Bkck von Mannagetta (Flora von Nieder-Österreich. I. Wien 

 1890, p, 45) hänför Pleurospermum austriacum till sin Formation 

 der Voralpenkräuter . »Auf allén höheren Voralpengipfehi, etwa 

 von 1,100 m. aufwärts, wo der Baumwuchs sich lichtet, iiberall 

 zwischen der Formation der Legföhre auf den Hochgebirgen und 

 an mehr feuchten, moorigen, durch das Weidevieh gediingten 



') I detta sammanhang torde några ord Ijöra nämnas om jordmånen på de sven- 

 ska P/e»>osj9ermM>M-l(>kalerna. Endast vid Oxåker sj-nes Pleurospermum i vårt 

 land växa på kalkgrund, på den i trakten här vanliga Kolmårds-marmorn. På Kila- 

 lokalerna liksom sannolikt äfven på Qvillinge-lokalerna uppträder den däremot på 

 mosand, åkerlera, svämmsand och svämmlera. 



