714 



der» vid sidan af bl. a. följande arter: Rihes alpiimm, Lonicera 

 coerulea, Calliina, Vacciniiim vitis idccd, V. Mijiiillus, V. iilif/inosiim, 

 Salix hastala, S. arhiiscula, Junipcriis nana, Aconitiim, Viola bijlora, 

 Geranium silvaiiciim, Imperatoria Ostriithiiiiu, Heracleum sibiriciim, 

 Laserpitium latifolium, Miilgediiun alpinum, Pyrola rotiindifolia, Myo- 

 sotis alpestris, Melampijriim pratense, Daphne mezereiim, Thesiiim al- 

 pinum, Coeloglossum riride. Tofieldia cahiciilata, Agrostis slolonifcra, 

 Miliiim effasiim, Sesleria coerulea, Aira fle.viiosa, Poa nemoralis, P. 

 cenisia, Lgcopodium Selago, Selaginclla .spiniilosa, Aspidiiim Lonchilis, 

 Pohjslicimm spiniilosiim, Blechnum spicant. — A. Exglkr (Die Pllan- 

 zen-Formationen und die pflanzengeographische Gliederung der 

 Alpenkette erläutert an der Alpenanlage des neuen Königlicheii 

 bolanischen Gartens zu Dahlem-Steglitz bei Berlin. 3 Aufl. 1910, 

 p. 57 — 58) anför såsom allmänt utbredda arter > auf Hochstauden- 

 wiesen in den graischen und cottischen Alpen» bl. a. följande: 

 Phleiim alpinum, Th<dictrum acpiilegifolium. Anemone vernalis, Trol- 

 //z/.s euroj)a'u,s. Filipendula hexapelala, Geum rivale, Alchemilla vu - 

 garis, Trifolium spadiceum, Geranium silnalicum, Linum catharticum, 

 Laserpitium latifolium, Pleurospermum austriacum, Carum carvi, Ga- 

 lium boreale, Arnica montana, Achillea millefolium, Gnaphulium nor- 

 vegicum, Circium heterophijllum, Hijpochwris maculata, Crepis palu- 

 dosa och Hieracium aurantiacum. 



Af ofvanstående litteraturutdrag framgår, att Pleurospermum, äfven 

 då den uppträder på sina mera naturliga subalpina — alpina växt- 

 platser, förekommer i sällskap med arter, af hvilka många äro 

 gamla bekanta från dess svenska fyndorter. Många af karakters- 

 växterna där angifvas också såsom karakteristiska för de mellan- 

 europeiska och alpina Pleurospermuni-lokalernn, så exempelvis 

 mången gång Daphne, Lonicera xijlosteum, Ribes alpinum, Geranium 

 silvaticum, Hijpericum (juadrangulum, Trollius m. fl.; äfven de för 

 Kolmårds-förekomsterna så typiska Angelica silvestris och Circium 

 heterophijllum ingå i de ofvan citerade artlistorna. Det är ju en 

 sedan länge känd sak, att många i Alperna subalpina-alpina flora- 

 element hos oss aldrig uppträda såsom sådana. Se vi exempelvis 

 på den förteckning på »ek- (och al-)växter , som framlidne Pro- 

 fessor F. R. Kjellman meddelar i sina föreläsningar (våren 1886) 

 öfver »Skandinaviska fanerogamflorans utvecklingshistoriska ele- 

 ment», skola vi där finna en hel del arter, som i likhet med 

 Pleurospermum i Alperna uppträda såsom subalpina eller alpina 

 arter. Såsom exempel på dylika må här särskildt framhållas Ar- 



