723 



gagnande ställa de klichéer lill de ofvannäninda figurerna, hvilka 

 han för sitt arbete öfver Schwei// myxomycetflora låtit utföra. ^ 



Bearbetningen grundar sig först och främst på Upsala Botaniska 

 Museums rikliga samlingar, men äfven på det Naturhistoriska Riks- 

 museets samt Lunds Botaniska Museums koUekter af ifrågavarande 

 grupp. Af privata samlingar har jag naturligtvis i första hand an- 

 vändl mig af de mig själf tillhöriga^), men därjämte har jag äfven 

 haft lyckan att kunna få granska den framstående myxomycet- 

 kännaren doktor K. Hkdhoms värdefulla samling, liksom äfven andra, 

 doktor E. Haglund i Norrköping och tullförvaltaren ,1. Vi.kugf.l i 

 Luleå med största tillmötesgående låtit mig få ta del af deras kol- 

 lekler. Spridda bidrag har jag dessutom erhållit från åtskilliga 

 andra håll, såsom från min fader, prof. Th. M. Fries, hvilken städse 

 lilligt intresserat sig för denna växtgrupp och först af alla riktat 

 min blick på densamma, prof. R. Skhnandkh, adjunkten T. Vkstp:r- 

 grp:x, lil. kand. L. Romkll, akademiträdgårdsmästaren I. Örtex- 

 DAHL, mr C. G. Lloyd, notarien Thoralf Fries och lil. lic. Thore 

 Fries. Till föreståndarna för ofvannämnda museer liksom till alla 

 nu nämnda medarbetare begagnar jag tillfället att uttala mina upp- 

 riktiga tacksägelser. 



En mera ingående skildring af myxomyceternas byggnad och 

 märkliga utvecklingsförlopp torde här ej vara platsen att lemna. 

 I dess hufvuddrag är detta ju också välbekant. Några allmänna 

 anvisningar samt förklaringar öfver uttryck, som i det följande 

 komma att användas, må emellertid här inledningsvis meddelas. 



Myxomyceterna äro bestämbara blott i det torra, sporbildande 

 stadiet. De lösa plasmodierna, som föregå detta, kunna visser- 

 ligen uppvisa olika färger, storlekar o. s. v., men endast i undan- 

 tagsfall kan man ännu med någon större säkerhet till arten identi- 

 fiera desamma. Blott inom vissa släkten, där de verkligen kunna 

 vara till hjälp vid artbegränsningen, anföres därför i det följande 

 plasmodiefärgen. Arterna böra således insamlas, sedan plasmodierna 

 utdifferentierats till sporangieform och sporerna blifvit mogna för 



') H. ScHiNZ, Die Myxom3'ceten öder Schleinipilze der Schweiz (i Mitt. d. naturw. 

 Ges. in Winterthur. VI. 1906). 



') Då i de nedan anförda lokaluppgifterna ett I bifogas, afses därmed, att arten 

 blifvit insamlad af mig själf. E.xemplaren finnas da i regeln i mina privata sam- 

 lingar. 



