731 



B. foliicola Lister. Plasmodiel gult. Sporangierna temligen klot- 

 runda, 7-'^l mm. i diam., gråa-hvitgråa, stundom något iridiserande, 

 oskaftade eller sittande enstaka i spetsen på gulbruna, spensliga, 

 ogrenade, intill V-' mm. långa skaft. Kapillitie-trådarne relativt 

 smala. Sporerna fria, violettbruna, fint taggiga, 9—11 a. 



Sällsynt, växande på torra blad, strån o. d. — Jämtland, Are i 

 granskogsregionen! och Frostviken, Väktarklumpen i björkregionen I 



Alla de svenska exemplaren äro oskaftade och likna habiluelt 

 mest en späd Physarnm cinereiim. Del Badhamia-bygdii kapillitiet 

 skiljer dem emellertid från Physanim-släklet. Närmast besläktad 

 är arten med Badh. iitricnlaris, från hvilken den emellertid skiljes 

 på de fria sporerna, den skaftade formen äfven genom de å skaften 

 enstaka sittande sporangierna; från B. panicea är den skarpast skild 

 genom plasmodiets gula färg samt äfven genom mera fmtaggiga sporer. 



B. decipiens (Curt.) Berk. Sporangierna fullkomligt oskaftade, 

 klotrunda eller utdragna i korta, krökta plasmodiokarpier, Vs— V^ 

 mm. breda, gula-gulröda. Kolumella felande. Kapillitiet bildande 

 ett gult-gulrödt, tätt nätverk, alltigenom försedt med inlagrad kalk 

 eller stundom med få korta, hyalina trådar förbindande stora, gula, 

 greniga kalk knutar. Sporer fria från hvarandra, violettbruna, nästan 

 glatta, 10-13 [x. 



Mycket sällsynt, på murken ved, bark o. åy\. — Vermland, Dalby 

 skn, Dalkarlsbacken på aspbark! 



B. macrocarpa (Ces.) Rost. Sporangierna uppburna af intill ^U 

 mm. långa, smutsgula-bruna, fårade skaft eller ock oskaftade, tem- 

 ligen klotrunda, 7^—1 nim. i diam., hvitgråa. Kapillitiet ett oregel- 

 bundet nätverk af grenade kalk-knutar, förbundna medels tunnare 

 strängar, dock alltigenom inlagradt med kalk. Sporer fria, mörkt 

 purpurbruna, fintaggiga öfver hela ytan, 11 — 15 //. 



Mycket sällsynt, på murken ved. — Blott iakttagen i Upsala bot. 

 trädgård vid tvenne tillfällen, dels bland mossa på ved, dels på en 

 murken almstubbe! 



B. panicea (Fr.) Rost. Sporangierna tätt, ofta massvis växande 

 intill hvarandra, temligen klotrunda eller genom trycket sinsemellan 

 kantiga, hvita eller gråhvita, oskaftade eller sällan med ett kort 

 mörkrödt skaft. Kapillitiet hvitt, alltigenom fylldt af kalk-korn 

 eller någon gång med några få hyalina trådar emellan kalkmassorna. 

 Sporer violettbruna, nästan glatta, 11 //. 



