741 



Arten har under de senare åren galt under namnet Plujs. Giilielmcv, 

 hvarunder den 1898 beskrefs af Pknzig frcån .lava. Här har jag 

 emellertid ansett mig höra identiliera den med den äldre arten 

 Famintzini, af Uostafinski (i Monogr. sid. 107) beskrifven efter elt 

 enda fynd, som gjorts i Polen. I Listers Monografi (Ed. ll)fram- 

 hålles Phi/s. (hilielnuvs hkhet med nämnda art, dock med den skil- 

 naden, att Famz/??r//)rs elastiskt sig utvidgande kapillitium skulle vara 

 ersatt af ett vanligt P/jf/.sa/7;;H-kapillitium. Nu äga emellertid alla 

 fullt mogna sporangier på de prof, som insamlats kring Upsala, ett 

 kapillitium, som i detalj stämmer med den beskrifning, Rostafin- 

 sk i ger på sin art. Äfven i allt öfrigt stämma de bra med dennes 

 beskrifning, men särskildt som nämnts uti förekomsten af det för 

 släktet så egendomliga elastiska kapillitiet, hvilket habituellt mest lik- 

 nar .A/r.jy/-/rt-släktets. Arten är nu inalles känd från 5 håll, nämli- 

 gen förutom som nämnts Java, Polen och Upsala-trakten äfven från 

 Nordtyskland (Kiel) och Schweiz. 



Ph. sinuosum (Bull.) Weinm. ex Fr. Sporangierna oskaftade, 

 bildande buktade, ofta förgrenade och t. o. m. nätformade plas- 

 modiokarpier, från sidorna sammantryckta och därigenom bildande 

 liksom kantställda skifvor, c:a 1 mm. höga och Vt "im. tjocka, 

 hvita-hvitgrå, stundom skiftande något i smutsgult; väggen dub- 

 bel, det yttre skiktet tjockt, kalkrikt, uppsprickande tämligen regel- 

 l)undet längs plasmodiokarpiets rygglinje och med hälfterna böjan- 

 de sig hvalflikt isär, det inre tunnt, hinnartadt, blottadt upptill vid 

 ytterlagrets öppnande. Kapillitiet med talrika, täta, hvita, ofta för- 

 grenade kalkknutar. Sporer brun violetta, lintaggiga, 8 — 10 n. — 

 Phijsariun bivalue Pers. 



Sparsamt förekommande på torra blad, barr, strån, pinnar och 

 dyl. — Småland, Femsjö (E. Fries enligt St. Femsj.l; Nerike, 

 Kumla (Romell); Södermanland, Äs i Julita skn (Hedbo.m); Upsala, 

 från ett par lokaler! 



Ph. bitectum Lister. Sporangierna oskaftade, c:a 1 mm. i diam., 

 eller utdragna till aflånga eller krypande, buktade, från sidorna 

 hoptryckta eller trinda, plasmodiokarpier; sporangie-väggen af två 

 skikt, det yttre hvitt, kalkrikt och bräckligt, äggskalsliknande, upp- 

 till oregelbundet sönderfallande, nedåt basen persisterande, utböjdt 

 åt sidorna, det inre tunnt, gråbrunt, blottadt vid ytterlagrets affal- 

 lande. Kapillitiet med talrika, hvita, oregelbundna, dock vanligen 

 tämligen afrundade kalk- knutar. Sporer mörkt purpurbruna, hn- 

 taggiga, 10 — 12 a. — Physariim Didenna Lister. 



