747 



sa skarpt begräiisadt som hos föregående art, den öfriga delen af 

 väggen bildar en kvarstående bägare. Skaft intill ' /., mm. långt, 

 rödbrunt. Kapillitiet med stora, hvita eller gulakliga kalkansviUl- 

 ningar. Sporer fintaggiga, 7 — 9 f/.. 



Sparsam, ehuru den allmännaste arten af släktet i Sverige: väx- 

 ande på torra blad, strån, barr o. dyl., men älven på kvistar och 

 bark. — Småland, Femsjö (E. Fries, enligt ett mycket sparsamt 

 material i Upsala bot. museum); Östergötland, Kolmärden (E. Hag- 

 lind) och Reymyra (H. von Post; exemplar i Upsala bot. museum); 

 Upsalatrakten tlerestädes. 



Cr. aureum (Schum.) Rost. Totalhöjd \i — 1 mm. Sporangierna 

 äggrunda eller omvändt äggrunda till nästan klotrunda, c:a V- mm. 

 i diam., guldgula eller gulgröna; väggen på ytan ojämn, upptill 

 eller nästan nedtill basen söndersprickande i oregelbundna stycken, 

 utan afsatt lock. Skaft 0,2 — O, .5 mm. långt, rent gult, fåradt. Ka- 

 pillitiet af hyalina trådar med oregelbundna gula kalkansvällningar. 

 Sporer fintaggiga, 8 — 9 //.. — Crateriiim miitabile Fr. 



Sällsynt: på torra löf, bark m. m. — Skåne o. Småland (enligt E. Fries 

 i Summa Veg. Scand.); Upsala, Lassby på bark af Popzi/«s (Hedbom). 



Arten visar stora anknytningspunkter till Phiisariim-s.\i\kiet och 

 skulle med kanske lika stor rätt kunna hänföras till detta; den 

 sammanknyter båda släktena. De ofvannämnda Upsaliensiska exem- 

 plaren hänfördes ock af Hedbom i [(Svensk Bot. tidskr. 4 (94)] till 

 Phijsanim och uppfattades som den osäkra Friesiska arten flaviim. 

 Deras långa skaft, längre än sporangierna samt gulröda och ej blekt 

 hvitgula, synas mig tala emot en sådan identifiering (jfr ofvan under 

 arten Plujsariim siilpluireiim). Däremot har jag något tvekat, huru- 

 vida det ej möjligen vore riktigare att hänföra dem till Physarnm 

 citrinclliim Peck, en blott från Förenta staterna och Japan känd art, 

 som otvifvelaktigt står Crateriiim aureum mycket nära; i första 

 upplagan af Listers monografi räknades denna ock under Crateri- 

 n/jj-släktet. PZxemplaren ha sporangieskaflen något mera stötande 

 i rödt än som normalt synes vara fallet hos Cr. aureum och ten- 

 derande mot PIujs. citrinellum. De gula, ej hvitaktiga kalkblåsorna 

 i kapillitiet, de små, c:a 9/7. stora, blott mycket fint taggiga sporerna 

 och framför allt en rätt tydlig antydan till persisterande bägarparti 

 vid sporangiebasen synas mig dock mest tala för exemplarens identi- 

 fiering med Crat. aureum, hvilken sällsynta art därmed blifvit på 

 nylt påvisad för vårt land. 



