753 



Diachwa siibsessilis Peck, har fullständigt klotrunda, nästan oskaftade 

 sporangier och nätformig skulptur på sporerna. 



Till familjen Physaracea' höra 5 släkten, alla monotypa, hvilka ej äro 

 anträlfade inom vår flora. Af dessa äro Hrioncma, Physarella och Phy- 

 sarina rent tropiska typer och äro näppeligen att vänta från Sverige. 

 Erionema aiireiim Penz. kan sägas vara en gul Fulicjo seplica med de enskilda, 

 långa sporangierna ej så tätt sammanpackade och med ett ytterst elastiskt, 

 vid sporangieväggens sönderfallande sig starkt utvidgande kapillitium. 

 Plujsarella oblonga Berk. et Curt.) Morg. står nära de skattade Plujsanim- 

 arterna, men utmärkes genom sporangiets kort, men rent cylindriska 

 form, hvartill kommer, att från dess topp sträcker sig nedåt en rörlik 

 lördjupning, hvarigenom sporangiet får formen af en cylindrisk pokal. 

 Den hlott på Java anträflade Physarina echinocephala von Höhnel liknar 

 skaffade Diderma-ariev i inre byggnad och utmärkes däraf, att sporan- 

 giet utvändigt är besatt med trul)l)iga taggutskott. Släktet Colloderma med 

 arten oculalnm (Lippert) G. Lister, hittills kändt från Österrike, Skottland 

 och N. Amerika, borde möjligen kunna anträflas i Sverige; det uppges 

 skildt från Diderma på förekomsten av ett gelatinöst ytterskikt i sporangie- 

 väggen. Cienkoiuskia-släklQl med den enda arten reliciilata (Alb. et Schw.) 

 Piost. är emellertid det ännu felande Physaracé-släkte, som snarast är att 

 vänta från vårt land; kanske vore det också riktigast 

 att redan nu förläna det medborgarrätt, såsom med 

 tvekan gjordes i »Sveriges Myxomyceter» (sid. 226). 

 I Syst. Mycol. III. s. 112 upptager nämligen E. Fries 

 Diderma reliciilalum (Alb. et Schw.) Fr. såsom »inter 

 folia coacervata perraro» och då han uppger sig själf 

 hafva sett den växande, bör denna uppgift afse Syd- 

 Sverige. Denna Diderma-ari är emellertid en på- 

 taglig Cienkowskiasynonym. Emellertid bifogas till p.^ ^^ cieukowsida reti- 

 arlen en intressant uppgift, att den blifvit anträfTad cuiaia. a Del af ett pias- 



j • .-n r>-i • T r niodiokarp. ■•/i. — /). Kapil- 



vaxande mtill Diderma vermcosum ;= Leocarpus fra- ntietrådar och ett stycke 

 gilis) samt att på mellanrummet mellan dessa två "' ^'" ^ij'{',',l°''74n''^ '^""^" 

 arter mellanformer förekommit. Som några sådana 



mellanstadier mellan de båda släktena Cienkowskia och Leocarpus rätt 

 svårt låta sig tänka, har detta meddelande hos mig väckt den tanken, 

 att en tillfälligt plasmodiokarp form av Leocarpus fragilis med dess öfver- 

 gångar till den skattade typen förelegat; en dylik är dock ej, så vidt jag 

 vet, beskrifven, men borde, liksom hos så många andra arter, kunna 

 förekomma, och en sådan borde ha en påfallande likhet med Cienkowskia 

 (Diderma) reliculala. Denna har nämligen de slingrande och ofta ana- 

 stomoserande plasmodiokarpierna läckta af en gulbrun vägg, som erinrar 

 om Leocarp/zs-sporangierna, liksom äfven kapillitierna, sporfärg, m. m., 

 om förstoring ej användes, erinra om den andras. Då ingen uppgift lämnas 

 om förekomsten eller ej af de för Cienkowskia karakteristiska, spetsiga 

 taggarna på kapillitie-trådarne, så må därför tills vidare lämnas öppet, 

 huruvida detta släkte tillhör svenska floran eller ej, i synnerhet som 

 intet exemplar finnes i behåll i E. Fries' herbarium. 



Svensk Botanisk Tidskrift 191ä. 49 



