756 



D. nigripes (Link) Fr. Totalhöjd 1 — 1,5 mm. Sporangierna klot- 

 runda, på undersidan intrj^ckta vid skaftels fästpunkt, c:a ^/a mm. 

 i diam., hvitgrått, mjöligt; skaftet spänsiigt af en — tre gånger spo- 

 rangiets höjd, svartbrunt, något genomskinligt, glatt och glänsande. 

 Kolumella tämligen klotrund, mörkbrun. Sporer blekt violettbruna, 

 nästan glatta, 8 — 11 ^. 



Sparsamt förekommande på torra blad, strån och pinnar. — 

 Upsala, flerstädes (Nyman!); af E. Fries upptagen i Summa Veg. 

 Scand. och i Stirp. Femsj. angifven för Småland, Femsjö. 



Hufvudformen liknar i skaftets färg mest D. melanospermum, från 

 hvilken dock det glatta, glänsande, spänsliga skaftet skiljer den- 

 samma. Genom gulaktigt färgadt skaft är en var. xanthopus (Fr.) 

 Lister utmärkt, hvilken (såsom art) finnes anförd i Summa Veg. Scand., 

 men som på senare tider ej blifvit återfunnen i vårt land. 



D. squamulosum (Alb. et Schw). Fr. Totalhöjd intill 1 mm. Spo- 

 rangierna klotrunda med afplattad undersida, V^ — 1 mm. i diam., 

 skaftade, oskaftade eller någon gång uppträdande som krypande, 

 bandlika, starkt nedplattade, slingrande plasmodiokarpier, gråhvita, 

 ojämna och fint mjöliga. Skaft hvitt eller hvitgult, styft och bräck- 

 ligt, med ojämn yta. Kolumella klotrund eller halfklotformad, hvit 

 till hvitgul, felande i de plasmodiokarpa formerna. Sporerna violett- 

 bruna, mer eller mindre tydligt fintaggiga, 8 — 11 /y. — Didymium 

 effiisiim Link. 



Tämligen allmän på torra strån, blad o. a. — Småland, Femsjö 

 (enligt exemplar i Upsala bot. museum, under namnet Didymium 

 globosiim); Upsala flerstädes; Jämtland, Areskutan i gran- och 

 björkregionen! samt Frostvikens skn flerstädes i regio subalpina 

 och alpina! Lappland, Ortojokk vid Torne träsk i björkregionen! 



I södra och mellersta Sverige uppträder arten skaftad eller sessil, 

 men med kolumella utvecklad; möjligtvis finnes där äfven den 

 plasmodiokarpa formen, men denna har dock, så vidt jag vet, ännu 

 ej där iakttagits. I fjälltrakterna dominera däremot de mycket kort 

 skaftade, sessila och plasmodiokarpa formerna. 



D. Wilczekii Meylan. Sporangierna oskaftade och utdragna till 

 långsträckta, krökta, slingrande eller nätformigt förgrenade plasmodio- 

 karpier, 1 — 3 mm. breda, intill 3 cm. långa och 0,3—0,5 mm. tjocka, 

 gråhvita af pålagrade stjärnformade eller kantiga kalkkristaller, 

 stundom alldeles saknande dessa och då blygråa-svarta; väggen 



