765 



land), rödbruna. Skaftet svart, fortsättande som kolumella nästan 

 till sporangiets topp. Kapillilie-trådarne krusiga, temligen jämn- 

 tjocka. Sporer 6—8 //. — Comalvichn Persoonii Rost. 



Jämtland, Areskutan i videregionen c:a 800 m. ö. h.! och Frost- 

 viken, Väktarklumpen i regio subalpina! Äfven uppgifven af Rosta- 

 FiNSKi för Småland, Femsjö (E. Fhiks). — Arten förekommer — med 

 undanlag af en utländsk varielet — uteslutande på torra blad, strån 

 o. dyl., ej på ved. Hos oss synes den vara allmännast i fjäll- 

 trakterna. 



C. typhoides (Hull.) Rost. Totalhöjd 2—3 mm., hvaraf skaftet 

 uppgår till ungefär 7^- Sporangierna cylindriska, lint silfvergråa 

 af den bitvis oregelbundet affallande, hinnartade väggen, sedan lila- 

 bruna. Skaftet svart, täckt af en silfvergrå luta, fortsättningen på 

 sporangie-väggen. Kapillilie-trådarne utgående från hela kolumellans 

 längd, på nedre delen af sporangiets yta ofta bildande ett ytligt 

 nätverk liksom hos iS/d'/?Joni7es-arterna. Sporerna försedda (på hvar- 

 dera halfvan) med 3—5 ytterst små vårtor, blott vid stark förstoring 

 klart urskiljbara. — Syn.: C. tijphina Rost. 



Teml. allmän, på murken ved. — Lund, i botaniska trädgården 

 (Murbeck); Nerike, Ammeberg!; Upsala, flerstädes (Nyman!); Ånger- 

 manland, flerstädes!; Lappland, Kvickjock (A. Cleve) och Björk- 

 liden vid Torneträsk i björkregionen! 



Var. heterospora Rex. Afviker från hufvudformen genom sporan- 

 giernas något mera rödbruna färglon, genom saknad af den silfver- 

 gråa hinnan omkring skaftet samt genom förekomsten af en fin 

 (blott vid immersion iakltagbar) nätformig skulptur emellan de små 

 vårtorna på sporernas yla. 



Upsala, Floltsund på en granstubbe!, Ångermanland, Seltjärn! 

 Denna rätt markerade typ af arten torde ej vara sällsj^nt hos oss, 

 ehuru hittills förbisedd. 



Af de återstående Coma/Wc/ja-arterna torde ytterligare elt par, såsom 

 europeiska arter, kunna anträtTas i vårt land; särskildt äro de på torra 

 löf växande arterna Inrida Lister (med mörka, tätt vårtiga sporer) och 

 riibens Lister (bleksporig, med sporangie-väggen vid basen delvis persiste- 

 rande) värda att efterforskas, isynnerhet i södra delarna af landet. 



