779 



Värmland, N. F^innskoga skn, (iranhult och Balkåssätern!. 



I Bidrag till Sveriges Myxomycetflora sid. 71 och Sveriges Myxo- 

 inyceler s. 237 upptogs denna form som skild art, Diclijdium luira- 

 hile (Rost.) Schilb. [Syn.: Helerodicitjon mirdbilc Rost. och Cribraria 

 mirabilis (Rost.) Mass.] Som jag sedermera haft tillfälle granska 

 €tt exemplar från Froslviken ((i. Kjellhkrg), som i viss mån intar 

 €n mellanställning till hufvudarten, och då i öfrigt ifrågavarande 

 typs nära anslutning till Dictydiuni cancellatum af Lister och särskildt 

 Jahn (1. c.) blifvit klart motiverad, så uppföres den här under varietels 

 rang, hvilket bäst torde återge dess systematiska valör. 



Fam. 7. LICEACEyE. 



Sporangier enstaka, skaftade eller vanligen sessila, klotrunda eller 

 mer eller mindre utdragna till plasmodiokarpier. Väggen brosk- 

 artad. Kolumella och kapillitium saknas. 



LICEA Schrad. 



Sporangier fullkomligt oskaftade, stundom plas- 

 modiokarpbildande. — 5 arter. 



1. Sporer 9—14 //. 



a) Plasmodiokarpier; sporer 11 14 u. 



L. flexuosa. 



b) Sporangier halfklotformiga ; sporer 9—11 //.. 



2. Sporer 16—20 n. 



Fig. 2(). Licea fle.riioxa 

 ti. Grupp af plasmodio- 

 karpier. -/]. — b. Plas- 

 inodiokarp. Vi- — <"• Spo- 

 rer 2""/l- 



L. minima. 

 L. pusilla. 



L. flexuosa Pers. Sporangierna utdragna till aflånga, sträng- 

 lika, krökta och ofta något greniga plasmodiokarpier, bland hvilka 

 äfven stundom rent klotrunda sporangier kunna förekomma ; plas- 

 modiokarpierna intill 6 mm. långa, gulbruna eller mörkbruna, oregel- 

 bundet öppnande sig. Sporerna blekt olivbruna, i massa gulbruna, 

 fint taggiga, 11^ — 14 ii. 



Allmän, på murken ved. — Södra Sverige upp till Lappland. (Lule 

 lappmark; A. Clf:ve). 



L. minima Fr. Sporangierna hemisferiska från en bred bas, 

 intill 7- mni. i diam., bruna nästan svarta; väggen regelbundet 

 sönderbristande i 3—4 flikar. Sporer något mörkare än föregående, 

 fint taggiga, 9 — 11 //. 



Sällsynt; förekommande på murken ved och lätt förbisedd på 

 grund af dess små dimensioner. — Småland, Femsjö (enligt E. Fries, 



