801 



DIANEMA Rex. 



Oskaftade sporangier eller plasmodiokarpier. 

 Kapillitie-lrådarne nästan raka, enkla eller spar- 

 samt förgrenade med båda ändarne fastade vid 

 sporangieväggen. — 3 arter. 



1. Sporerna sinsemellan fria. J). ilepressnm. 



2. » sammanhängande i klumpar. 



D. covticitlnm. 



Fiff. 42. 

 DiaiieiiKi ilepressiiin. a. 

 Phisiiiodiokar]). -Ji. — 

 /). Kapillitie-trådar, fas- 

 tade med liåda ändarna 

 vid sporangieväsgon. 

 •="/!. — f. Spor MU/V 



D. depressum Lister. Sporangierna bildande 

 platta, tunna, skiflika plasmodiokarpier, intill 1 

 cm. breda och omkring 7^ nmi. tjocka, grå- 

 bruna: väggen hinnartad, på insidan försedd 



med taggutskott utgörande spetsarne på kapillitie-trådarne, hvilka 

 vid sporangiets söndertagande afbrytas ett stycke från fästpunk- 

 terna. Kapillitietrådarne 0,5 — 2 n tjocka, skenbart släta, men för- 

 sedda längs ena sidan med små, blott vid stark förstoring synliga 

 vårtor. Sporerna med nätformig, upphöjd skulptur, 6 — 9 // i diam. 



På murken ved, mycket sällsynt. — Hittills hos oss blott iakt- 

 tagen vid Upsala, Norbylund!, växande på nedfallna kvistar af asp. 



D. corticatum Lister. Sporangierna halfklotformade, 1 mm. i 

 ■diam. eller vanligen bildande utdragna, krypande, ofta krökta (stun- 

 dom ringbildande) eller nätformigt förgrenade plasmodiokarpier af 

 ett par till 30 mm:s längd, bruna: sporangieväggen broskartad, bildad 

 af två lager, det yttre tätt kornigt. Kapilhtietrådarne O, 5 — 1,5 [j. 

 tjocka, släta eller stundom bitvis försedda med 1 — 3 täta spiral- 

 band, då något erinrande om Prototrichia. Sporerna gulbruna, 

 sammanhängande i små hopar om 4—6 och fint vårtiga på de utåt- 

 vända fria sidorna, mer eller mindre ellipsoidiska, 10 — 12 x 8 — 9 u. 



Mycket sällsynt. I Sverige blott funnen i Ångermanland, Anund- 

 sjö skn!, växande på murken tallved. På de senare åren iakttagen 

 utomlands på en del lokaler i England, Skottland, Österrike och 

 Jurabergen. Till det yttre mycket erinrande om den plasmodio- 

 karpa formen af Margarita metallica, men att döma efter de exem- 

 plar, jag sett, alldeles saknande dennas karakteristiska metallskim- 

 lande glans. 



Speiixk Botanisk Tidskrift 1919. 



