854 



giftiga gaser, hvarmed luften i dessa städer bemänges, i bland åfven 

 sotbeläggningen, ansvariga för att så många lafvar ej kunna tiifvas. 

 (I Londons parker sakna enligt uppgift träden all lafbeklädnad). 

 Detta torde nog vara riktigt. Men stoftimprägnationen, som vid 

 städernas gator naturligtvis spelar en så stor roll, bidrager troligen 

 till att döda en del af de icke nitrofila elementen, samtidigt som 

 den medför inryckning af dem som äro det. Den skulle sålunda 

 i förbund med de giftiga gaserna och sotet döda den normala laf- 

 vegelationen, men hjälpa den saprofila att till det 5'ttersta uppehålla 

 lifvet under kampen mot dessa två faktorer. Om möjligen sapro- 

 filerna i och för sig själfva äro mera motståndskraftiga mot gaser 

 och sot, veta vi ej. 



Dessa slutsatser vinna i styrka, därigenom att det visar sig, att 

 äfven storstädernas stenlafvegetation drabbas af samma urval. Som 

 exempel kan tagas Arnolds lista (p. 29 — 30) öfver floran på sand- 

 stens-blocken i tvenne Miinchen-broar (med hans nomenklatur bibe- 

 hållen): 



AspiciUa calcarea concreta Lilhoicea nigrescens 



Callopisma pyraceiim (syn. Calo- Parmelia decipiens (syn. Physcia) 



placaj Parmelia obscnra cyclocelis (syn. 



Gyalolechia aiirella (syn. Calo- Physcia) 



placaj Placidium hepaticum 



Lecanora dispersa Placodium miirale (syn. Calo- 



Lecidea enteroleiica (syn. L. placaj 



elceochroma) 



Som synes, till åtminstone hälften saprofiler. 



I samband med den saprofila vegetationen på själfva stammen 

 bör åfven den vid rothalsen och stam basen i korthet nämnas. I 

 parker med fuktig jord blir den algvegetation, som här är så van- 

 lig på träden, men tyvärr till sin sammansättning alldeles outredd, 

 synnerligen yppig på de nedersta dm. Dessa algklädda slambaser 

 — jag har i Uppsala annoterat Acer, Aescidus, Belida, Fraxiniis, 

 Picea Abies, Popuhis nigra, Salix fragilis, Tilia, Ulmus m. fl. — uppsuga 

 vid snösmältningen och vid större fuktighetsperioder kväfvehaltigt 

 humusvatten och fixera äfven vindmylla. De sakna sällan tunn- 

 sådda — strödda lafvar, alllid saprofyter såsom Xanthoria lychnea 

 och Physcia-arler t. ex. Ph. tribacia. Till och med Pimis silnestris 

 kan äga denna basala grönalgs-lafvegelation. I den trampade delen 



