860 



fäsla busk- och bladlafvar måste ulöfva en selektiv inverkan. Ve- 

 getationen vittnar också härom, den bildas af de med synnerligen 

 kraftiga hapterer utrustade L/c/j//ja-buskarne och framförallt af 

 Verriicaria maiiras fernissartade öfverdrag, hvilka båda skott- 

 former trotsa de mest rasande stormvågor. Ännu till Miirorum- 

 bältet med dess bestånd af skorplafvar och l)ladlafvar, som antagit 

 krustaformig bål, sträcker sig, om ock betydligt försvagad, denna 

 selektiva verkan. Det är tydligt att beståndets gleshet beror dels 

 på afspolning af icke motståndskraftiga element, dels på att hafs- 

 vattenindränkningen här icke är stor nog att insläppa den för bort- 

 spolning motståndskraftiga Verriicaria maiira^). Men i Parietina- 

 bältet finnes ingen antydan om att grålafs-samhällenas bladlafvar 

 skulle vara utsatta för faran af bortspolning, då de på klippan re- 

 lativt lätt fastsittande Xanthoria- och Phijscia «f/n//a-individen all- 

 mänt kunna utveckla sig till åtminstone en half kvdm. stora fläckar. 



Vattendränkningen som sådan kan icke heller hindra grålafs- 

 samhällena att rycka ner i stormzonen, då den här icke kan vara 

 större än den de få uthärda i närheten af vattenfall utan att duka under. 



Däremot torde imi)rägnation af hafssalter och koprogent stoft få 

 anses ha afgörande selektivt inflytande på Pare/zna-formationen. 

 Huru rollerna skola fördelas mellan dessa faktorer, kunna kanske 

 indränkningsförsök med lösningar af klorider, ammonium-föreningar 

 och nitrat i olika proportioner och koncentrationer afgöra. 



Det är analogierna från de ornitokoprofila och öfriga nitrofila 

 lafsamhällena, som göra, att vi kunna uttala oss så positivt om klo- 

 riders och kväfveföreningars antagligen skadliga indytande. An 

 mera kan så bli fallet, då det gäller att utröna de faktorer, som 

 medföra de för Pa/-/e///7«-formationen kännetecknande elementen. 



Då denna är kraftigt utvecklad ända upp i Roslagen, där salt- 

 halten endast är 0,5 % (troligen ända upp i Bottenhafvet med ännu 

 lägre procentsifTror), torde betydelsen af imprägnationen med salt 

 böra sättas efter den med organiskt stoft. Det viktigaste skälet för 



*) Jag har ocksä varit betänkt på att sätta gränsen mellan svall- och stormbäl- 

 tena till Parfe/ina bältets bas. Därför skulle också tala. att pä klippornas nordsida 

 .1/au/a-formation Qmfr p. 841) ofta intar .Uuroru/jj-formationens plats, hvadan jag 

 sålunda i det här följda s\'stemet i detta fall får gifva .l/(/(na-f(;rmalionen eda- 

 fisk plats i stormbältet. Men en sådan får understundom också gifvas den än 

 högre upp (jmfr Jeitingen). utan att regionindclningen behöfver rubbas. Dess- 

 utom har jag i min indelning velat framhäfva den markerade skillnad mellan det 

 svarta Mauia-tiicket och den mer eller mindre renspolade hällen, som utgör ett af 

 de mest framträdande fysiognomiska dragen i vår yttre skärgård. 



