865 



b) Vesiciilosiis-hällel 20 cm. +. As<:"o/j/i/////;//i-/''»c//.s-formalion med 

 Ascophylluni nodosum Fiiciis uesiciilosiis y 



S. 19 -''/i 12. Hallands Väderö, Kapellhamn. Kxponeradt läge. På en 

 2 m. hög sönderklyHad gneissklippa, som i sin helhet tillhörde den 

 supralitorala regionen, fördelade sig bältena sålunda: 



SI orm bältet. 



a) 110 cm. /*a/7c///j« formation, koloniartad med: 



Lecanora (itr<i r Ramaliiut sp. s 



Physcid aqiiila t lUnodiiut milvina e 



i> cidscendens e Xanthoiid parietimt r 



b) 10 cm. iV/n/-on/m-forraation af: 



Caloplaca mnrornm Lecamyni siihfuscd 



Svdllbåltet. 50 cm. Ma///a-formation. 



9. 18 -Vt 12. Hallands Väderö, Sandviken. Halfskyddadt läge. Starkt 

 sönderklyftade gneissklippor. 



Den supramarina regionen: C/nerea-5a.xY/////s-formation. 



Supralitoral. 



Stormbältet. 150 cm. P«We/j/ja-formation med rikliga lafvar: 



(Mloplaca murorum mest nedåt Physcia aquila 

 Lecanora alra » sp. 



» cinerea Ramalina sp. särskildt på klyftsidor 



Xanthoria parietina r 



I sprickor: 



Aster Tripolium Plantago maritima 



Svallbältet. 50 cm. iVa///a-formation. 



Från det baltiska hafvet har jag följande anteckningar; 1—5 

 från yttre skärgården, (i från den inre. 



1. Horns udde, nordvästra Öland. — Vid sina undersökningar öfver 

 öländska raukars uppkomst anmodade mig joh. gunnar ANDERSSON 

 att granska lafvegationen på olika zoner af sådana. Han visar att dessa 

 zoner på den stormexponerade kalkstenskusten härstädes ha följande 

 vertikala utbredning (ANDERSSON, p. 20): 



sRaukpartiets hela höjd är 3,7 m. Korrasionszonen bildar det lägsta, 

 1,2 m. höga, jämnbreda bandet. Där ofvan följer ablationszonen, höjd 

 1,0 — 1,2 m., och öfverst stilleståndszonen med en höjd af 1,3 m.» 



Öfre gränsen för korrasionszonen fixeras sålunda (1. c. p. 17): »Då 

 genom den långsamt skeende landhöjningen den öfversta delen af ett 

 ungt, lågt raukanlag nått upp öfver den nivå, dit det finaste korra- 

 derande materialet vid maximum af vågrörelse sköljes upp, eller med 

 andra ord öfverskridit korrasionszonens öfre gräns, träda andra denu- 



Svensk Botanisk Tidskrift 1912. 56 



