870 



a) Hällarne. Koloniartad .Sa.v/Vo/a-P/iJ/sc/a-formation, i öfre delen mera 

 sluten nied utlöpare frän den supramarina regionen, såsom Lecanora 

 cinerea och PamerUa prolixa, samt följande af sippervatten påverkade 

 arter ; 



Dermatocarpon miniatuni Lecanora sabfiisca f. 



Lecanora saxicola Phgscia ccesia 



h Hällkaren. I ett sådant Enteromorpha infestinalis (L.) ^ Från och 

 till 2 cm. ofvan passpunkten ett svallbälte med ymnig Verrucaria maura. 

 Jmfr Jeitingen p. 830. 



c) Sprickorna: 



Ambhjstegium serpens f. Fanaria hygrometrica 



Bryiim ventricosum ovanligt späd form. Juncus Gerardi 



Enteromorpha clathrata (Roth) Leontodon autumnale 



» inlestinalis Plantago major 



Svallbältet. 40 cm. högt. Hällarne med ymnig Verrucaria maura, i 

 sprickor samma grönalger som i litoralen. 



L i t o r a 1. Enteromorpha c/a//ira/a-samhälle, 50 cm. + . 



Sötvattensstränder. 



Den tydligast inverkande faktorn på de lafsamhällens utveckling, 

 hvilka rycka fram till och under sjöarnes vatten, är vattenspegelns 

 nivåförändringar vid olika årstider. Mellan högvattenslinjen, som 

 uppnås under vårfloden, och lågvattenslinjen, som faller på juli eller 

 någon af höstmånaderna, ligger en zon, hvars höjd beror på denna 

 vattenståndsamplitud, bredd på terrängens lutning. Den förra 

 växlar för mellersta Sveriges insjöar mellan 50 — 90 cm. De laf- 

 samhällen måste föra ett amfibiskt lif, som falla inom vattenstånds- 

 amplituden, d. v. s. på öfversvämningsbältet. Utom vid sjöspegelns 

 höjningar kan detta vid lågvatten vattnas af vågstänk, som vid hög- 

 vatten eller vid lågt vattenstånd under storm också väter en zon 

 ofvan öfversvämningsområdets bräm: skvalpbältet. — Öfversväm- 

 ningsbältet motsvaras vid hafvet ungefär af svallbältet, skvalpbältet 

 af stormbältet. 



' Enleromorphaariemsi bestämda af H. Kylix. 



