skogsvArdsföreningens tidskrift, 



, 1909. H. I. 





Om ek= och bokskogar i södra Tyskland. 



Af Karl Fredenberg. 



Sommaren 1905 hade jag bland annat den uppgiften att förskaffa 

 mig praktisk kännedom om ek- och bokskogars skötsel, med hvilka slags 

 skogar jag förut haft ringa tillfälle taga befattning, särskildt i afseende 

 på beståndsskötseln. Närmast till hands hade legat att idka dessa stu- 

 dier inom vårt grannland Danmark, helst den säregna danska metoden 

 för ekens skötsel väl bäst borde passa för våra förhållanden. Denna 

 likasom ock den danska bokskogsskötseln beskrifves emellertid af Hauch 

 & Oppermann i deras utmärkta arbete »Haandbog i Skovbrug» på ett 

 så enastående fullständigt och klart sätt, att man, utan att se metoder- 

 nas praktiska tillämpning, fullständigt kan uppfatta dem. Därför ställde 

 jag i stället min färd till det mycket berömda Spessart. Där besökte 

 jag 3 revir inom den bayerska delen nämligen Lohr-West, Rothenbuch 

 och Rohrbrunn samt 2 inom den preussiska, nämligen Salmiinster och 

 Kassel, hvarförutom jag i Bayern besåg reviret Kelheim-Sud, beläget 

 vid Donau intill den lilla staden Kelheim, samt i Preussen det söder 

 om Kassel belägna reviret Hofgeismar. 



De inom Bayern besökta reviren ligga på en höjd af i medeltal 

 450—500 m. öfver hafvet (Nordsjön). De i preussiska Spessart äro 

 något lägre belägna, 200—300 m. öfver hafvet. Bergarten är i hufvud- 

 sak brokig sandsten (Buntsandstein). 



Det är från dessa revir, som jag nu går att redogöra för mina in- 

 tryck beträffande skötseln af sagda bägge trädslag. 



Eken, dess uppdragande och skötsel 



I motsats till den moderna ekskogsskötseln i Danmark, som går ut 

 på att genom korta omloppstider, tidiga gallringar och mycket kraftiga 

 ljushuggningar vid 40—60 år uppdraga största massa gagn virke af olika 

 slag, söker man här att speciellt producera fanervirke. Då detta skall 

 hafva smala och möjligast jämna årsringar, använder man höga omlopps- 

 tider, hvarjämte man länge uppskjuter gallringar och lju.shuggningar, 

 hvilka göras svaga, särskildt i början. Men i fråga om beständens grund- 



Sko^svärds/öreHingfus Tidskri/c, tgog. 



