OM EK- OCH BOKSROGAR I SÖDRA TVSKI.AND. I I 



drogs underväxt. Men i bayerska Spessart kom man icke med första 

 gallringen, förr än beståndet uppnått 60 år. Orsaken härtill var dock 

 icke att söka blott i skogsmännens allmänna sträfvan att uppdraga länga 

 och kvistrena stammar med smala och jämna årsringar. Den första 

 gallringens uppskjutande berodde nog mera därpå, att öfverenskommelse 

 därom måst göras med ägarna till de kringliggande hemmanen, som 

 sedan gammalt, utom rätt till strötäkt, äfven äro berättigade att erhålla 

 uppstående torrskog. Och, då vid tidiga gallringar endast ringa torrskog 



Fot. förf. 1905. 

 Fig. 6. 20 — 25årigt tält ekbestånd, uppkommet genom radsådd. I vänstra kanten af bilden 

 står en grupp askar, som höra till det intill varande bokhygget. 



uppkommer, hade man nödgats träffa den öfverenskommelsen med ser- 

 vitutsägarna, att första gallringen skulle uppskjutas, tills beståndet upp- 

 nätt 60 år. Dock förekomma däri undantag beträffande vissa bestånds- 

 vårdsarbeten såsom t. ex. borthuggande af sådana bokar i ekbestånden, 

 som hota att förkväfva ekkronorna. Naturligen måste en så försenad 

 gallring första gängen göras mycket svag. Gallringarna äterkommo 

 hvart io:de år och beräknade man att mot slutet af omloppstiden kunna 

 hafva 150—200 stammar per har.' Förvänansvärdt var emellertid, att 



' Man jämföre detta stora antal vid en så hög omloppstid som 300 år med det antal 

 af c:a 100 stammar, som med danskarnas huggningsmetod bör finnas vid den till 120 är 

 uppgående omloppstidens slut. (Hauch & Oppermann). 



