i8 



KARL FREDENBERG. 



återväxt uppkommit i de upptagna luckorna, förstorades dessa efter 

 hand för att gifva återväxtgrupperna ljus och därigenom möjlighet att 

 utvidga sig. Var marken kuperad, börjades afverkningen helst å höjdens 

 rygg, hvarefter huggningen leddes ned efter sidorna, tills återväxten 

 träffade de efter andra afverkningar uppkomna plantgrupperna. Till sist 

 blefvo endast spridda grupper af äldre träd kvar, efter hvilkas afverk- 



Fot. förf. 1905. 



Fig. 10. Cfrupi)er af kvarstående äldre bok (21 1) samt i fonden en lucka, igenplanterad 

 med gran, och till vänster en grupp af inplanterad ask. Reviret Kelheim-Sud. 



ning kala fläckar uppkommo, där själfsådd af bok icke kunde erhållas, 

 eftersom då icke längre några fröträd funnos kvar. Dessa kala luckor 

 planterades antingen med sådana trädslag, hvilka lämpligen utsattes så- 

 som större telningar, exempelvis ask, eller ock mera snabbväxande träd- 

 slag, såsom gran, lärkträd m. fl. (se fig. g, lo och ii). Lärkträdet an- 

 grepes gärna af kräfta {Peziza Willkommii) så snart det uppdroges i 

 grupper, helst om dessa voro större. Men finge detta träd ingå enstaka 

 i bokbestånden, skulle det enligt skogsmännens samstämmiga uppgift i 



